,276 



obyčejným spůsobem, potom co možná nejhlouběji se vydychovalo. Když pak pravidelné 

 vydechnuli o 574 iiub. cm. podalo středem 4,63% uhličnalky , vydával po normálním 

 oddechnuti nejsilnější výdech 1800 kub. cm. 5,18% uhličnatky. Když pak hledáme 

 ze známých prostorných měr v prvním i v druhém případu vydechnutého vzduchu pří- 

 slušnou k tomu míru uhličnatky, najdeme I. 100 : 4,63% =. 574 : 26,57 a 



v druhém případu 11. 100 : 5,187o = 1800 : 93,24; když pak 

 množství vzduchu středního výdechu odrazíme od množství nejhlubšího 1800— 574, zůstane 

 1326 kub. cm. jako podíl vzduchu hlouběji vydýchaného, z fiehož pak zase poměrné 

 množství uhličnatky vypočísti se dá. Obdržíme totiž , odrazíce od 93,24 — 26,57 =: 

 66,67, to jest množství uhličnatky nacházející se v ostatku vzduchu nejhlouběji vydech- 

 nutého, což dá 1226 : 66,67 = 100 : 5,43% uhličnatky. 



Známo, že i po nejhlubším vydechnutí vždy ještě asi 90 kr. coulů v plících zů- 

 stává, což jen na mrtvolách vypátrali se dá. Ten pak vzduch musí býti nejvíce nasycen 

 uhličnalkou , i miižeme přijmouti , že o 1,2'''„ (4,63 + 1,2 =a 5,83%) uhličnalky více 

 obsahuje nežli vzduch obyčejným vydechnutím vydávaný. 



d) Přibývá také uhličnalky ve vydychovaném vzduchu, když všelijakými spůsoby 

 dýchání zabavíme. Vierordt udává následující radu zkoušek. 



Jiné zkoušky učiněny tak , že do měchýře příslušné velikosti za jistý čas tím 

 samým vzduchem dýcháno bylo, lak na př. 



za 2 minuty 17krát ; střed. výd. 3,767„ uhličn. ; zdrženého výd. 4,94 % uhličnalky ; 

 „ l'A , 23 , „ , 4,607„ „ » , 5,38 „ 



z čehož zase vidíme, že při těchto výmínkách podobně uhličnatky přibývá. 



Zmínili jsme se nahoře o všelijakých plynech přirozených i řemeslně vyloučených, 

 z kterých bud atmosféra původně složena, nebo kterými znečištěna bývá. Smíšení vzduchu 

 atmosferniho jest právě takové, jaké našemu dýchadlu a celému organismu nejlépe svědčí, 

 každé jiné by mu bylo ke škodě. Tak na příklad již plynové čistí , z kterých smíšen 

 jest vzduch obecný, nemohou sloužili k udržování života. 



Pouhý dusík nebyl by sice prosto škodliv , a však nepodává plícím dostatečného 

 dráždidla, aniž se vyměniti dá za uhličnatku tam vyvozenou; chová se v svém stavu 

 atmosferním k plícím docela lhostejně, což jen z toho ohledu výhodné jest, že jinak 

 slouží k zmírněni kyslíku v obecném vzduchu obsaženého. Možná pak dusík k vyšší činnosti 

 vzkřísili přimíšením lučebním jistého množství kysličníku. Taková sloučenina jest plyn 

 liudkysUčniku dasikocého N^O, který podle zkoušek Davyho vdýchán mívá za následek 

 jistý spůsob opilství, spojené s plesáním a se smíchy, ačkoliv ne beze změn, podle rozlič- 

 nosti letory. Opilství loto trvá jen několik minut beze všech zlých následků. Dýmám 



