280 



jící látky ze vzduchu atmosferniho nedostala, kterou nadána znova svůj oblažující oběh 

 po tele vykonává. Patrné její změny jsou, že nyní veselejší světloéervenou barvu n» 

 sebe vzala, že se stala řidší, tekutější, teplejší, že její vláknina jest srazitelnější, vůbec 

 všechny její luíebné částky rozlučilelnější; což obzvláště platí o kyslíku, který, jak se 

 domnívá Schonbein, působením zvířecích látek v ozon se obrátil, v kterém stavu mno- 

 hem jest činnější a slučitelnější. Zdá se, že v samé krvi arteriosní není ještě s jinými 

 látkami docela v spojení chemickém, nýbrž ve volnějším toliko sloučení, aby kroužeje 

 s krví po těle tím snadněji při živení rozličných částek odloučen býti mohl. Zdaž i něco 

 jiného, sllotního, oučinnějšího, jakési vlastní pabulum vitae se vzduchem do krve vchází, 

 kdož by se odvážil to tvrdili, a kdož tomu odpírati? 



Nechceme naše čtenářstvo tímto předmětem déle bavili, an obšírnější a podrob- 

 nější pojednám o krvi a jejím oběhu jinému chvalně známému pisateli zůstaveno bude. 

 Také by se zde, jak se to obyčejně sláva, mluviti mělo o zřídlech teploty zvířecí, která 

 hlavně dýcháním se udržuje, však i to, pro meie nám uložené, na jiné pozdnčjší po- 

 jednání odložili musíme. Z téže příčiny nám bylo nemožno hned i zde představili 

 a vypodobniti ústrojí dýchání těla lidského, a co možná i ostatního živočišslva, o čemž 

 v jednom z nejbližších sešitů naší Živy jednati budeme. 



Drobnosti. 



Porovnáni měr. 



Co jsou míry netřeba vykládati, každýť to z vlastní zkušenosti dosti dobře ví. Téměi' 

 každý zná libru, loket, sáh, máz a ještě mnohé jiné míry. Důležitější jest však otázkíi, 

 odkud tyto miry vzafy byly, kde hledati třeba základu jejich ? — Některé ukazují jasnii 

 původ svůj a právě tím i podstatnost aneb nepodstatnost základu svého, čími se zároveň 

 i proměnlivost a různost jejich vysvětluje. Tak jest dosti znám pojem lokte, ano měřivají 

 se v životě skutečném až podnes ještě rozličné střižné látky přibližmo loktem ruky naší. 

 Že sáh rozměr délky jest, která se rukama obsáhnouti dá, jestiť také dosti známo, ano se 

 až podnes mnoho věcí, jako špagát a j. přibližme takto měřivají. Co střevíc aneb po 

 polsku novější stopa a co palec značí, samo slovo jasně ukazuje. Také viděti jest i u 

 jiných měr, jakož jest pésf (míra koňská) a p., přirozený původ jejich. 



Z těchto příkladů již jasně vysvítá, jak miry tyto povstávaly, a jak by se, kdyby 

 ge ztratiti měly, zase nahraditi daly. Ovšemf by nastala otázka, čí ruka a čí noha by se 

 za vzor vzíti měla, protože každý jinou má. Jelikož se tímto přirozeným spůsobem téměř 

 ve všech svobodných obcích a státech míry vyvinuly, jest patrno, že se také všecky na- 

 pořád od sebe různiti musí. Ohlédneme-li se po jiných měrách, jako jsou míry duté, 

 miry váhy a p., shledáme, že o těchto všecko, co svrchu řečeno bylo, ještě více platí, po- 

 něvadž ani takového, ač proměnlivého základu nemají jako míi-y délky. Právě tato okol- 

 nost jest také příčinou, že takřka každé větši město svou vlastní míru mělo, jakož se jme- 

 novitě v Německu' tato různost v míře, ve váze a v penězích až podnes jeví. Máť totiž 

 každý stát v tom svou vlastni vůli, tak že se říci může : kolik států, tolikero měr na 

 světě ! Ano ohlédněme se i jen po vlasti naší, a shledáme, že skoro každé zboží a každá 

 jednotlivá látka hnedle až po dnešní den svou zvláštní míru měly. Pivo, víno, ocet, lib a j. 

 všecko se jinak měřilo! Každá obec má jinou obilní míru na trhách svých! — Jakých 

 rozdílů stává konečně i ve váze ? — Kramář, havíř, lékárník, zlatník, klenotník atd., každý 



