281 



jinak vá7Í? Jakých tii nepnlc/itosli, když průmyslník Ví!dy tolikero mír po ruce míti 

 musí ; jaká fii ztráta času ve školách, v pisárnách a ouřadovnách rozličných mér porovná- 

 ním; kolikero na konec pťiležilosti k bezdíčnému a úmyslnému skracováni majetku vůbec! 

 Pokud se tedy zavedeni dcsetné francouzské niiry ještě na čase býti nevidí, jest výhoda 

 zákona, jímž se od 1. června a s novějším vysokým povolením od 1. září běžícího roku 

 v království Českém veškerá rakouská míra za jedinou zákonní nařídila, na biledni. 



Z příčin svrchu zmíněných jasné vysvitá, že sice míry v každém státu libovolné 

 přijaty byly, že se však vzor jejich uschovávati musí, aby se tatáž míra tak dlouho udr- 

 žela, pokud se zrušení její potřebné býti nevidí. V Rakousku se r. 1813 přenesla délka 

 Vídenského sáhu na stříbrný pruh železného pravítka a ještě jednou i na železné pravítko 

 samo, kde však jen při 13* R. přijatou veličinu vyznačuje. Nynější velikost Vídenské duté 

 míry a vědra ustanovila se r. 1774. Vzor měřice (Metzen) jest válec 18" vysoký s prů- 

 měrem 15" 5'" 2""Telkým; vzor mázu jest válec 12" vysoký sprúměrem2" lO'".")"" velkým. 

 Podobně jsou i jinde základní míry s obezrelostí ustanoveny a uschovány. Tak 

 mají v Petrohradě svou základní délkomíru (sašeíi, sáh, který sedm anglických stop ob- 

 náší) z platiny a jednu z mědi ; libru z platiny a ještě jednu z pozlacené mosazi. V Pa- 

 říži byl r. 1799 metr i kilogram z platiny zhotoven a v státním archivu uložen, ještě 

 jeden všemožně uměle a určitě dle onoho zhotovený přišel na tamější hvězdárnu. Pravou 

 velikost svou ukazuje tento metr toliko při O". 



Rozumí se samo sebou, že jen ony míry za pravé považovány býti mohou, které 

 se základními vzory svými dokonale souhlasí. Odtud jde i patrná potřeba ouře dni jich pro- 

 hlídky, která se pak buď vypálením (jako na loktech) aneb vtlačením státního znaku (jako 

 na závaží a j.) vysvědčuje. 



Ne bez důvodů namítá se otázka, proč se látky oděvu našeho na lokte měří a ne 

 také na stopy? — Místo dvou měr byla by tu pak jenom jedna, kterou bychom se ale 

 za to ovšem lépe znáti naučili. Jen zvyk to jest, který vzdálenost předmětů kroky tedy 

 i stopami, látky oděvu našeho však rukama či vlastně loktem jejich měří. Upříti se však 

 nedá, ie by se s prospěchem miiy sáhové místo lokte u střižného zboží použiti dalo. Tak 

 by 8e mohly na př. 3' = Vj" za jeden loket bráti, když by se památný tento loket udr- 

 žeti měl ; také by se mohl vzíti loket 2'='/.^" velký, tedy o něco větší než loket český 

 a menší než loket Vídenský, jak se toho i skutečně již v některých krajinách užívá. 



Nedokonalost a nepřiměřenost těchto měr mimo jiné i z té okolnosti vysvítá, že se 

 zcela libovolnč na dílky rozpadávají, jichž počet G, 12, 14, 15, 20 a j. bývá, jakož se 

 na př. sáh v Petrohradě (sažeň) na 7', v Bernu na 8 stop délí, čísla to, která se neza- 

 hrnuji v soustavu desetinnou, ano která vespolek také v žádné souvislosti nejsou ; nebo 

 kde hledati nějakého spojení aneb nějakého přechodu od sáhu k loktu, k libře a mázu? — 

 Toto oboje zahrnuje v sobě metrická míra a jest právě za touto příčinou, ačkoli ne ab- 

 solutně dokonalá, předce dokonalejší a mnohem výhodnější než všecky ostatní míry. Fran- 

 couzové si vytvořili z metru téměř všecky ostatní míry, a aby i starému zvyku vyhověli, 

 ponechávají '/^ metru jméno střevíc a '/j metru jméno loket, což se od starého střevíce 

 mnoho neliší a přece se tím na základě desetní soustavy pohodlně počítá. 



Předkládáním latinských a řeckých slov zmnožují a dělí se libovolně všecky tyto 

 míry dle soustavy desetm', tak že 



předložka deci značí 0"1 čili '/,g přidané míry 



19 



