287 



Poněvadž jest nakažlivá, usrarciije tato nemoc obyeSejné váechny honsenky jednoho 

 dstavu nebo celé krajiny. Očkovinim dá so Muscardina umele i na jiné housenky ba i na 

 pupy n motýly, jakož i na jiný hmyz přenésti. 



Není pochybnosti, že zplesnivéní takové i na našem hmyzu se objevuje, jelikož 

 gbératelé housenek velmi často plesnivé housenky nalézají, které taktéž po krátkém čase 

 zahynou. 



K nemoci této má největái podobnost nemoc domácí mouchy naší, která spůsobuje 

 vňbec známé a zvláštní hynuti much v podzimku, o němž již Gftthe a Nees v. Esenbeck 

 psali, a která v tom záleží, že tělo much silně se nadme, mezi kroužky břišními bílými 

 pásky (obyčejné třemi) se ovine a konečně bílým práškovitým okrajem, nékdy až na 1" 

 širokým, se obstoupí. Nemoc tato, která v podzimku mezi mouchami epidemicky panuje, 

 pochází od cizopásné plísně, jejíž vyvinutí jest velmi památné. Plíseň tato náleží do no- 

 vého rodu a druhu a obdržela jméno Empusa muscae. Postup nemoci jest tento. Mezi 

 mouchami, které po celé léto čile poletovaly, objeví se v podzimku najednou epidemie, 

 která břhem zimy zase se ztratí. Nemoc prozrazuje so nejdříve jistou lenivosti much ; v 

 stavu tom rozmnožuje se tekutina (krev) mezi vnitřnostmi se nalézající velmi silně a obdrží 

 nesčíslnými mastnými krůpějemi mléčnatou podobu. V krvi objeví se pak nesčíslné, velmi 

 malé, volné buňky s jemnou blánkou a zrnitým obsahem, které rychle rostou a dílem svou 

 kulatou podobu podr/.i, dílem v podélné vaky se promění. Buíiky tyto chovají se ve vodě 

 a v jiných skoumadlech zrovna tak, jako mladé, volným tvořením povstalé buňky, jelikož 

 v ní silně nabobtí a veskrz podobu kulatou obdrží, při čemž obsah jejich se srazí a velké 

 krňpéje olejovité vyloučí ; blánka buněčná rozpustí se ve vodě, jen starší buňky roztrhnou 

 se u jednoho konce. 



Nékolik hodin před smrtí přestane samovolné pohybování mouchy docela, a břicho, 

 rozmnoženou krví a nesčíslnými buňkami plísnimi naplněné, velmi se nabobtí. Buňky 

 mají v té době vesměs kulatou podobu, pak se ale tvoří na jednom konci jejich výběžky, 

 které se prodlužují a s jinými splétají. V tom spfisobu leží jich na tisíce okolo vnitřností 

 téla, jejichž šťávu do sebe vsákly, ačkoliv do nich nevnikly. Po smrti ukazuje tělo mouchy 

 zvláštní zkrouceniny nohou, křídel a břicha ; chobot jest natažen a k stěně přissát ; pomocí 

 jeho a roztažených nohou zůstanou mouchy ještě dlouho na zdech viseti, jakoby byly živy; 

 tělo jejich jest vyschlé a velmi křehké. Asi 8 — 10 hodin po smrti vyrazí buňky plísně 

 z tenké blánky mezi kroužky ven a tvoři podotknuté bílé pásky. Buňky vyniklé rostou 

 rychle, oddělí se příční stěnou od zpotlní části a vyvinou na hořejším konci novou buňka 

 co výtrus, tak že dospělá plíseň muší z tří buněk se skládá. Výtrusy odskakují pak z plísní 

 až na 1" vzdálenosti a tvoří bílý kraj kolem mrtvé mouchy, též zůstávají na křídlech 

 a nohou viseti, 



Vyvinutí plísně muší uvnitř těla jest nanejvýše památné a poukazovalo by na nový 

 důkaz samovolného zrození (generatio aequivoca), kdyby tento názor přírodnickým zkuše- 

 nostem příliš neodporoval. Možná, že jako u sněti obilní, plíseň tato zprvopočátku v jiné 

 podobě na povrchu těla se vyvine a teprva později do vnitřku vnikne, kde popsaným spů- 

 sobem se jeví. (Dr. John 32. Jahresbericht der schl. Ges. fůr vatcrl. Kultur 1854.) 



O bramborách a jejich nemocech. 

 II. Schacht, známý co výborný niikroskopista rostlinopisný, vydal zprávu o bramborách 

 a jejich nemocech (Bericht an das kíinigl, Landes- Oekonomie- Collegium Ober dic Karloffel 

 pflanze und deren Krankheiten. Berhn 185C. Fol), v nížto zevrubně o ústrojnosti nati a 

 bambolin, o klíčeni a o zkáze jejich jedná. Z nemocí bramborů jedna o hniti natě, o zka^ 

 dořeni, o zvodnatěni, o přirozeném svadnuti, o chorobném huiti bambolin, o neátovicícli a 



