• 292 



daleko zaneseny od původního svého bydliště, kde je zkáza potkala, a uloženy hromadně 

 na některý mělký břeh , kdežto působením přílivu a odlivu pokryty jsou později blátem a 

 pískem. Zaneseni leklých vrobounů k odlehlému pomoří zdá se podporovati takovéto 

 domnění. Také jest pamětihodno, že v tu dobu vedle vrobounů žádný jiný druh ryb v těch 

 místech leklý nalezen nebyl. 



Zprávy vědecké. 



Molekulami zákon vyhraněných těles či kryslallů. 



(Výtah z přednášky Jana Krejčího v sezení c. k. české učené společnosti dne 10. března 1856.) 

 Veliký díl vyhraněných těles, u př. vápenec, leštěnec olověný, sádrovec atd., dá se 

 rozštipati takřka do nekonečna, tak že jen nedokonalost našich smyslů a nástrojů dalšímu 

 dělení meze klade. Nejmenší částečky, které smyslům našim nuzí a z nichž se tělesa tato 

 skládají, obdržely od fysiků jméno molekulu. Francouzský krystallograf Hauy představoval 

 SI tyto částečky v krystallech hranaté a sestavoval pravidelným seřadéním jich všechna vy- 

 hraněná tělesa. Výklad ten jest ale circulus vitiosus, neb pak zbývá teprva vyložiti, proč 

 nejmenší částky již hranaté jsou jako celý krystall. Jinak jest však , přijmou-li se nej- 

 menší částečky, z nichž se všechna tělesa skládají, kulatá. Každá kapka vody, každá pr- 

 votní buňka, země, planety, slunce jsou kulaté, tak že z jisté obdoby i ony hmotné částky 

 těles nejlépe v podobě kulaté mysliti se dají. 



Jsou-li tyto kuličky uspořádány dle mathematického zákonu, povstávají z nich tělesa 

 vyhraněná čili krystally, jsou-li ale spojeny bez pořádku mathematického, povstávají tělesa 

 beztvárná, jako u př. sklo, voda. 



V krychli nebo kostce a ve všech tvarech, které se do ní a kolem ní opsati dají, 

 jsou prvotní částečky pravidelně kulaté s průměry všude stejnými. 



Vjehlanci a v odvozených z něho tvarech jsou z jedné strany stlačené neb prodloužené. 



V přímotvaru a v odvozených z něho tvarech jsou z dvou stran stlačené neb 

 prodloužené. 



V tvarech s nakloněnými osami mají prvotní kuličky v jistém směru též osy nakloněné. 

 Vycházíme-li od krychle, můžeme všechny vyhraněné tvary z ní odvoditi, v krystallo- 



gralickém smyslu proměnou os, ve smyslu této theorie proměnou kulatých částeček v elip- 

 soidické částečky. Všechny tvary dají se tedy v jisté odvislosti od krychle mysliti. Tato 

 odvislost pozná se nejlépe vypočtením poměrného počtu kulatých a veskrze stejně velkých 

 molekulu, z nichž si všechny tvary stejné myslíme. 



K vytvoření krychle potřebujeme nejméně 8 kuliček, neb 8 jest, vyjmouc 1, nejmenší 

 krychlové číslo ; řada ki-ychlových čísel 



1», 2^ 3', 4^ 5^ 6' . . . „,» čUi 

 1, 4, 27, 64, 125, 216 . . . «, 

 ukazuje nám ale každé krychlové číslo M'. 



Porovnáme-li s krychlí osmistěn, z ní odvozený, shledáme, že obsahy obou těchto 

 těles, tedy i počty stejně velkých kuliček, z nichž se skládají, mají se k sobě jako 8 ; V3 

 čili jako 6^ : Vg.2'. 



Následkem toho jest řada osmistěných čísel : 



l^ 2^ z\^ _4»^ 53, ^ .... _^ 



6 6 6 6 6 6 .... 6 



1, 8, 27, 64, 125, 216 .... . ^ 



T 'i" T~ ~ 6 6 6 



Všeobecně Ve M', 



