ŽIVA. 



ČA80P18 PRfRODIVICKÝ. 



Redaktorové : Prof. Dr. JaD Purkyoč a Jan Krejčí. 



Svatek IT. Ročník čtvrtý. 1856. 



Sup bradatý. 



Dle F. ron T s ch a d i •). 



Čím výše vystupuje poutník k diamantovým vrcholkům vysokých Alp švýcarských, 

 tím více vidí se opouštěna od přívětivého rostlinstva středních hor i od života zvíře- 

 cího, který je provází. Nejdříve ztratí se čtvernožci. Z posledního křoví vylítne ješlé 

 tu neb tam nějaký křemenáč, jinak i sněhulc nazvaný (Lagopus alpinus, Schneehuhnj, 

 a zmizí v dálce mezi osamělými skalisky. Nejdéle provázejí poutníka brouci, mouchy, 

 motýlové, sídla, pavouci a jiný hmyz, jehož čilé se prohánění oko lidské v těchto pu- 

 stinách s potěšením sleduje. Okolo nejvyšších strmin skalních poletuje příšerně hejno 

 jásajících alpských kavek, ještě o málo výše vystoupí poutník, a již zdá se býti samoten 

 v ledové pustině, kde panuje věčné zkřehlé mrtvo. Okolo něho rozsáhlá ledovišté, pod 

 ním holá skaliska, a v dáli s modravou mlhou splývající země lidské vzdělanosti. Tu 

 slojí poutník, s obtíží dýchaje ztenčený vzduch horský, povznesen nade všecko kutění 

 a lopocení pozemského života. Než poslyš, vysoko nad ním zavzní v dálce táhlé, 

 pronikavé ; „pfii, pfii." V podivení ohlíží se poutník, až pak na tmavém blankytu ne- 

 beském zpozoruje snášející se bod, který zponenáhla spouští se dolů, vždy větším a vět- 

 ším se stávaje, tichým, málo slyšným letem. Konečně přiblíží se šumě, s křídly mocně 

 roztaženými, královský sup vysokých Alp, učiní nad poutníkem několik kol, spustí se 

 níže na výzvědy, načež netrpělivě se opět povznese do vyšších oborů a přelítne pří- 

 mým směrem vrchol ledem se třpytící, klerý ho pak zakryje před tvým okem. 



Sup bradatý (Gypaetos barbatus, der Lámmergeier) jest kondor evropských hor, 

 a co do velikosti ustupuje tomuto asi v též míře, jako vysočiny evropské ustupují ne- 

 betyčným horám jihoamerickým. Při tom všem ale jest to vždy ohromný pták, a ne- 

 jenom velikosti svou, nýbrž i spůsobem života nejpamátnější ze všech ptáků alpských. 

 Švýcarský sup bradatý jest mnohem větši nežli sup, přebývající v horách sardinských, 

 v Apenninách a Pyrenejich, a uchyluje se také od afrického a sibiřského ; drápy, nohy, 

 zobák a křídla má mnohem silnější než tito. 



Dříve obýval tento největší ze všech evropských dravců ve všech částkách na- 

 šich vysokých Alp, avšak slabé jeho se rozplemeňovánf a časté nástrahy mu činěné 

 valně ho ztenčily, tak že nyní jen asi na horách tessinských, grisonských a wallisských 



*) Das Thierlcben der Alpenwelt. 

 Živa 18SS. 



