305 



plávají, v leté zcela neb z řáslky vyschnou. Pak jdou karavany nakládat třpylict se 

 sůl di) Sudanu, třebas pres samé Jezeru, jako pres sebku Elaudia v Tunissku, která má 

 jméno od známek takové letni cesty přes ni. Tak povstaly omyly map. kleré, slyšel-li 

 krcslitel zimního cestovatele, dělaly z Melriru Aralské jezero, slyšel-li lelniho, scvrknul 

 Melrir v jednotlivé močály solnaté a mělké. Nejen sůl i jiné nerosty poskytují lálo je- 

 zera. Ve Fezanu jsou něklerá jezera, která — podobně jak ona na hranicích Sahary 

 a dolního Egyptu, Nilem podzemí tajně živená — z dolních vrstev nalron \ymývají, jenž 

 v leté v převelikých spoustách do obchodu se sbírá, jak do Evropy tak do Sudanu, kde 

 tabák jen s nairnnem žvýkají (k témuž účelu jako se u nás vápno bere). Při těchto 

 jezerech zimují nejvíce naši vodní ptáci, sluky, volavky, kachny a husy, z nichž jen 

 částka v přímořských límanech Tunisska, Alžírská atd. se zdržuje. Zde nacházejí v ro- 

 kylí (Arundo phragniites, Typha hammunis atd.) bahna dostatečnou potravu ve hmyzu, 

 zimou ke spaní nenuceném. 



Jezera ta leží velmi nízko, snad z částky pod mořem , neb vyšší Biskra je jen 

 228' nad mořem (Fournel barom.), a jsou proto velice teplá. Biskra má 22" C. ročního 

 tepla: to však tumu nebrání, že někdy v kraji padá sníh na půl lokte a hubí mladé dat- 

 lovníky, že močály při 5' R. mrznou — často však leplo za Chamsínu. teplým, tenkým, 

 rudým pískem ze Sahary, jenž slunce zastiňuje a dle egyptského přísloví i skrz sko- 

 řápku vaječí proniká, až na 36 — 38° R. vystupuje. Voda kromě jezer v údolích se 

 pod zemi udržuje, tak ve velkém okolí Uedrir, pro zimnice své pověstném, kde není 

 povrchní vody, ale všude artéských pramenů, hojně vody poskytujících. Přikopání tako- 

 vého pramene v Biskře ze strany francouzské vlády našlo se povrch až 7 mélrů hu- 

 musu. A přec je tu déšf tak řídký, že dvouhodinný přival městu Tozer téměř zbořením 

 hrozil, sesutím domů z vepřovic a střech z hlíny a palmových větví stavěných, jak to 

 po celé Sahaře obyčejné; to samé před několika lety v Kahii-e se přihodilo, kde oby- 

 čejně 10—12 dní ročně poprchává, a tu solvy tolik co jinde za den. Mezi těmi jezery 

 a okolo nich je step skalnatá a písčitá, v niž potoky si svůj běh vyryly. Voda se zde 

 po jarních deštích jen u veliké hloubce nachází, až někdy 100' pod povrchem, a to 

 nejliž v Seríru. Voda la bývá však nejvíce solnatá i teplá — z třelihorních vrstev zde 

 nesmírně mocných — a tím nezdravá ; bývá tu i množství skutečných teplic, jako na př. 

 téměř všecky prameny lunésské Sahary, které 32—36" R. mají a dílem již od (Římanů 

 ožívány byly. Prameny v poušti bývají pak zasiaveníčkem všech ceslovníků — leží vždy 

 při nich košík a provaz z halfy (trávy Stipa tenacissima). Každý cestovník nabrav 

 opravuje co schází a zanechává to tam zas, zasypav studni trním, aby jí písek nezanesl. 

 Zdaleka poznávají Arabové a dobytek jejich místa la po temnější kolem zemi a hojnějších 

 stopách, třeba by byla skvrnou kolik mil dalekou; vždjf Daumasovi Arabové udávali 

 míli co dálku, v níž lze rozeznat muže od ženské ! 



Rostlinstvo zdejší má největší podobnost s okolními zeměmi, poušti Angad v Ma- 

 rokku a Alžírsku, .\rabií, Egyptem, Nubii atd. Krajina la vzala své jméno arabské (Be- 

 ledeldžeríd) dle některých od datlových palem, a není snad rostliny na světě tak přimě- 

 řené té kriijině kde msle. Kořeny zasahují do největší hloubky, kde se voda udržuje, 

 a snášejí i zcela solnatou vodu ; listy nepotřebují však dešfů tak hojných. Dallovník 

 snáší tepla .50" C. a mrazy i sníh, jak mile jen dozrál ; umrzne-li, vypučí zase z ko- 

 řene. Ovoce jeho zde nejlépe dozraje a poskytuje vše co potřebuje Arab. Dělává se 

 z nebo chléb, všecka moučná i sladká jídla, med a kořalka, dává se sušit a dlouho 



