311 



v moH lom ukazují, n;i nichž so svobodni íernocliovó od sloleti proli arabsiiým 

 £eláin udrželi. 



Jeliitož celý ráz krajiny té od tropických deSlů závisí, lylo ale nestálé hranice 

 na severu (nůkdy o 2') tnaji, lze pochopili, že tak přísných liranic, jako hora nebo i-eka, 

 nestává — to ukazuje dosti rozdíl Sahary Západní Sahara je niim jen po kraji známa. 



V severní částce naliromadily se při moři sypřiny (duny) až 400' vysoké (mys 

 Bojador), a ni-jvyšší ledy na světě. Pocházejí od východního větru, jenž z pásma pouští, 

 od činy a Tatarská přes Turaii, Pcrsii, Mesopotamii, Arábii a Egypt až k Atlantskému 

 moii se táhnoucího, písek západní Sahary neustale do moře línal, a tak v samém moři 

 povéstnou mělěinu, 25^30 mil širokou, utvořil, na které více lodí utonulo, nežli, vyjma 

 Ústi Duuiije, kdekoliv jinde na světě. (R. 1790—1801] jenom 17 anglických korábů 

 pouze mezi Marokkem a mysem Bojador ztrnskolanýcb známe.1 Neustálý proud mořský, 

 až I V, míle angl. v hodiné silný, žene lodě na bieh tak jednotvárný, že v severní řásIce 

 nolze (dle Arle.xa) mnoho mil v rudém písku ani temnější skvrny uzříti, a tak mělký, 

 žo lze se půl hodiny do můře brcidili po kolena. Jsou to nejvíce lodě z Evropy do 

 Brasilie jdoucí, pak rybářské lodky Kanárců, na té mělíině serrány ald. lovící. 



Sem tam ukazují se skály — nejvyšší měřené mají ale jen 580' a jsou zcela 

 nového útvaru s lasturami (Heli.x), vedle ještě živými. Po břehu tom není víc ani pří- 

 stavů ani ostrovů navštěvovaných; malý obchod pobřežní vedou zmínění rybářové, ku- 

 pující vzácnou vodu od kočujících zde Arabů za ryby, šaty, střelivo ald. Portugalci měli 

 zde arci v 15 — 16lém sloleti osady obchodnické, k. př. Porto Causado, které však zanikly. 

 Severní část tu kryjí jen kolokvinty, mimosy a trní, ale tak řidcu, že ovce a kozy se 

 dle Rileye nejvíce hnědým mechem živí. Velbloudové, jenž zboží z Marokka do Tim- 

 buktu převážejí, a stroskotané lodě živí nejvíce zdejší kočovníky. Vad Nůn, mizerná 

 ves asi 40 bud a asi 6 -800 .\rabň v lese palem, marhanů a fíků, kde se tabák a ku- 

 kuřice seje, je poslední stále obývané místo od Marokka až k Senegalu. 



Jižní část je trochu úrodnější, neb sem někdy tropické deště ziibloiidívají a udr- 

 žují sporé lesy akacii, pověstné klí arabské poskytující, kteréž Evropané na Senegalu 

 odedávna dychtivě kupují, pročež Francouzové zde několik tvrzí jménem osad nazva- 

 ných drží, kdežto dřív obchod ten se dál v pubřežiiích místech Portendik atd. Ostrov 

 Arguin, někdy jeden z nejhlučnějších přístavů, je (dle Grovera) bílá skála, krytá 

 pí>kem, bez rostliny kromě Euphorbií, kde jen uvedené krysy a zdivočilí psi s rybá- 

 řcmi (dle Uidiody piráty) arabskými žijí. Lesů klí poskytujících je hlavně tré : Alfatak- 

 ský, severně od tvrze Podhor, dává červené kli od Acacia Adansonii ; Elebiarský, který 

 jest nejvyšší, též červené kli z Acacia nilotica; a Sahelský bílé klí z Acacia verek; 

 pak je více menších. U Bakelu, Podhoru a St. Louis, v místech zvaných Escale du 

 desert , prodávají Arabové klí loto francouzským obchodníkům na lodích po Senegalu 

 přišlým za střelivo, šaty, zbraně atd. Východněji známe jen lesy Ašuru ~ Asclepias (Ca- 

 li. tropíš) procera, v Sudanu hojné. Zdá se, že východní částka lidnatější jest, neb ka- 

 ravany jdou všecky tudy přes místa nám neznámá — Aruan, Válel, Vadan , Uled Amer 

 (Lndamar map) atd. Však i tu známe několik hrozných pouští v užším smyslu, k. př. 

 tiiváliny Areg — hranice k Beledeidžeridu, planinu Tanozrullskou, osm dní cesty širo- 

 kiiu a podobnou Karu jihoafrikánské — rudou solnalou hlínu bezvodou, z níž se v letě 



