šíé 



sv. Jana, Dvorců a t. d. obecný, Lichas palmata (obr. 3.) u sv. Jana a na Lišlici, a 

 hlavatý Sphaerexoclius mirus (obr. 4.) tamtéž hojnější. 



Mezi ostatními korejši vyskytují se jen porůznu některé tvary z rádu Cylherinidek 

 a Záhadné ostnilé zbytky nějakého korejše ve vápenných peckách zvláště hojné, pojme- 

 nované Ichthyodoruliles. 



Blavonoici (Cephalopoda), v pásmu D jen na některé Orthocery obmezení, dosa- 

 hují v pásmu E náhle podivuhodného vyvinutí jak do množství rodů a druhů, tak do 

 množství jednotlivců. Skamenělé zbytky jejich převládají daleko nade všemi ostatními, 

 a znatné podle podoby obyčejně válcovité s komůrkami pozorují se íaslo i v mramoru 

 na oltářích a domech upotřebovaném. Barrande rozeznává osm rodů, mezi nimiž dva, 

 Ascoceras a Trochoceras , jen v českém silurském útvaru se nalézají. Všech druhů jest 

 asi 220 — 230, mezi nimiž 2 Nautily, 2 Liluity, 6 Ascocerů, 8 — 10 Phragmocerů, 14 — 16 

 Gomphocerů, 18—19 Trochocerů, 70—75 Cyítocerů, 95—100 Orihocerů. Z většího dílu 

 jsou ovšem vzácné, některé druhy Orihocerů a Cystocerů skládají ale, jak podotknulo, 

 celé vrstvy. Rody Ascoceras, PhragTnoceras a Gomphoceras nejdou do vyšších pásem, 

 Lituiles chybí v pásmu F, objevuje se ale zase v pásmu G a H. Rod Nautilus, í v ny- 

 nějších mořích zastoupený, objevuje se zde ponejprve. 



Třída plouttonohých měkkýšů (Pteropoda) jest v pásmu E zastoupena dvěma rody : 

 Conularia a Pugivnculus, v druzích ale velmi vzácných. 



Také třída Heleropodů objevuje se jen ve vzácných stopách rodu Bellerophon. 

 Třída hlemejždů (Gasteropoda) dosahuje ale v tomto pásmu největšího vyvinuli v poro- 

 vnáni s ostatními pásmy. Třída ta jest zde zastoupena asi 80 druhy, z nichž rod Capulus 

 sám více nežli 20 počítá. Ostatní druhy patří k rodům Enomphalus, Nalica, Murchisonia, 

 Pleurolomaria, Turbo, Turrifetla a j. 



Třída tnliů (Acephala) jest zde též mnohem hojněji zastoupena, nežli v kterémkoli 

 pásmu zpodnéjším, a obsahuje též asi 80 druhů z rodů Cai-diola, Aticula, Mytilus, Car- 

 dium, Pleurorhynchus a j. Nejhojnější jest Cardiola interrupla. 



Třída brar.Idopodá, v pásmu D některými druhy jen naznačena, dosahuje ve vá- 

 penci pásma E náhle znamenitého vyvinutí, neb počítá asi 26 TerehraiuU, 2 Peniamery, 

 12 Spiriferů, 7 druhů Orihis, H Leplaen, 1 Choneies, 4 Orbikuly a 1 Lingulu, vesměs 

 tedy 64 druhů. Ještě většího vývinu dosahuji však v pásmu F. 



Ostnokoici (Echiuodermala) obmezují se jen na některé druhy mořských lilijic 

 (Crinoidea), mezi nimiž vělevnatý Cyathocrinus etegans převládá. Počet jednotlivců jest 

 ale nesmírný, neb některé vrstvy u. p. u Michlí, Tetína a j., skládají se jen ze článků 

 těchto zvířat. 



Polypi jsou zastoupeni asi 40 druhy, mezi nimiž se počítá asi 20 pernatých po- 

 lypů Ě. Graplolilhů Skameněliny tyto, o nichž již dříve řeč byla (viz Živu r. 1854 č. 11.), 

 jsou v Čechách jen na úzké pásmo vrstev obmezeny a proto pro ně velmi význačné. 

 Stopy jejich vyskytují se již v břidlicích pásma D, nejhojnější jsou však v černých bři- 

 dlicích, provázejících zelenokamen, kdežto obyčejně v nesčíslném množství se vyskytují. 

 Ostatní druhy náležejí k rodům Calamopora, Porites, Cyathophyllum, Catenipora a t. d. 



Fauna tak nazvaných kolonií, totiž graptolithových břidlic a vápenných pecek, pro- 

 vázejících zelenokamen u Motol » Velkých Chuchlí uprostřed v břidlicích pásma D, má 

 tytéž tvary jako ostatní pásmo E, pročež kolonie za současný útvar považovati musíme. 



Otisky rostlin chybí v pásmu E docela. 



