317 



Na celistvých vrstvách vápence pásma E leží bezprostředně a beze všeho přetr- 

 ženi vápenné pásmo F. Ačkoliv není možno, mezi oběma pásmy ostré rozhraní táhnouti, 

 dají se předce snadno od sebe rozeznati, porovnáme-li na skalních prňl^ezech sled pásem 

 hořejších. Takové průřezy viděti jest na skále Dvorecké u Prahy, na skalnatých liboíich 

 Vltavy mezi Zlichovem a Chuchlemi, u Lochkova, u sv. Jana blíž Loděnic, a všude padá 

 rozdíl mezi tmavými a živiínatými vápenci pásma £ a mezi vápenci pásma F sám sebou 

 do očí, jelikož povaha hornin bez ohledu na skameněliny již dostatečných prostředků 

 poskytuje k rozeznání obou pásem. 



Především jest nápadné, že vápencům pásma F chybí vesměs zápach živičnatý 

 a barva bývá též méně tmavá nežli u vápenců pásma £ ; a na některých místech, k. p. 

 u Hěíían a Koněprus, vyznamenaných hojností skamenělin, jest docela bílá. Nicméně 

 byla by pouhá barva špatný znak k ustanovení tohoto pásma. Nalézáme v skutku 

 u Dvorců blíž Prahy, v Přídolí u Slivence, u Lochkova, pod Třebotovem a u Vonoklas 

 vápence dílem šedé, dílem i černé, které podle skamenělin a uložení patrně k pás- 

 mu F se přidružují. Místnosti tyto leží na jednom kraji vápenného ostrova ; míst- 

 nosti, kde bílá barva na vápenci převládá (Koněpru'^y, Měřiany), leží na druhém kraji. 

 Uprostřed vrstev světlého vápence pozorují se osta, ;'5 nezřídka nepravidelné kusy čer- 

 veně neb žlutě zbarvené, kteréž pak co pěkný mi ...nor se lámou. Nikdy nenacházíme 

 v pásmu F vápenné shluky, jaké ve zpodní části pásma £ lak hojné jsou, za to vy- 

 padají některé vrstvy slohu peckovilého, jakoby ze samých nepravidelně přiokrouhlých 

 a hlinitou látkou spojených kousků se skládaly, kteréž pak zvětráním se rozsypávají 

 a paly skal pokrývají. Sloh tento vyvinuje se však ještě nápadněji v pásmu G, a jesl 

 vidy provázen zvláštním znakem nerostopisným, jenž usnadriuje ustanovení vrstev, to 

 Jesl přítomností křemenné hmoty, která buď celý vápenec proniká a povahu jeho zraě- 

 Ďnje, bud v nepravidelných shlukách jest seslředěna a v podobě křemilých pecek, 

 zvláště na zvětralých deskách, se jeví. Vrstvy bohaté na skameněliny nemají nikdy této 

 křemité látky. Pásmo F poskytuje v čelných lomech výborný vápenec, dílem k stavení, 

 dílem co mramor upotřebovaný. Chodníky na ulicích Pražských pocházejí z větší části 

 z tohoto pásma. 



Co se týká Fauny pásma F, může se všeobecně říci, že již podává známky zpo- 

 nenáhlého úbytu životní síly. Takřka všechny rody objevují se v menším počtu druhů nežli 

 v pásmu E. Pásmo to poskytuje také přiklad o působení horniny na velikost a počet 

 jednotlivých skamenělin, neb tytéž druhy bývají v bílém vápenci tohoto pásma vždy čet- 

 néjši a větší, nežli v tmavém vápenci. Jiná památná okolnost jest ta, že ve vápenci 

 rudém a žlutavém, uprostřed světlého zaj mulem, vyskytují se druhy, jaké chybí ve vápenci 

 tomto. Místnosti, kde se zvláště skameněliny v tomto pásmu nalézají, jdou jako míst- 

 nosti v pásmu £ uvedené, kolem vápenné vysočiny a naznačují nám zároveň místa, kde 

 pásmo F zjevně na den vystupuje ; náležejí sem : Braník a Dvorce, Zlichov, sv. Prokop> 

 Ohrádka, Siivenec, Lochkov, Jelínek u Tachlovic, Vonoklasy, Lužec, Bubovice, zvláště 

 ale Koněprusy, MčAany a Koukolová Hora u Berouna. 



Trilobity jsou zastoupeny jenom desíti rody avšak v 75 druzích ; nejvíce jich ná- 

 leží k rodům Bronteus a Proétus. K obecnějším náleží Bronteus umbeltifer (obr. 5.) 

 u Slivence, Dvorce, Lochkova se vyskytující; ocasní štíty druhu Bronteft campanifer 

 a paliftr jsou u Mčňan a Koněprus hojné a často znamenitě veliké, Protluc bohemicui 

 (obr. 6.) jest s jinými druhy u Koněprus obecný. 



