320 



Ostnokozci objevují se jen v porůzných článcích lilijic ; polypi v rodu Turbinolia 

 a Tenlakuliíy v některých drobných tvarech. 



Na vápenných vrstvách pásma G spočívají porůznu osamotnělé ostrovy břidlic, jenž 

 skládají nejvyšší pásmo našeho silurského útvaru, pásmo H. Není pochybnosti, že břid- 

 lice tyto druhdy mnohem vetší rozsáhlost měly nežli nyní, a že teprva později vymí- 

 láním a splachováním v jednotlivé části byly roztrhány, neb všechny porůzné ostrovy 

 jejich docela souhlasí v povaze horniny. Hornina tato jest hlinitá břidlice, látky drobivé 

 a loupavé, a rozpadává se snadno na povětří. Barva její jest často šedá neb zažloutlá, 

 někdy hnědá až i černá. Sloje nečistého křemence střídají se někdy s měkkou břid- 

 lici; u Lužce mají povahu velmi pevnou a upominají na křemence pásma D. Vápenec 

 chybí bezpochyby docela. 



U Hostina, na levém břehu potoka, podle něhož vede cesta do Bubovic, pozoruje 

 se uprostřed těchto břidlic slabá sloj uhelná s nezřetelnými otisky fukoidů neb jiných 

 rostlin. To jsou jediné stopy rostlinstva ve svrchním oddělení našeho silurského 

 útvaru. Blíže Hostina dá se pásmo to snadno nalézti, poněvadž se tam ve velkolepém 

 průřezu všechna pásma od fl až do D stopovati dají. Jiné místnosti, kde pásmo H 

 leží, jsou : nad hřbitovem u Mořin, u Lužce, Velkých Kuchařů a Roblína, též blíž Hlu- 

 bočep u Prahy vedle silnice Slivenecké ; taktéž dá se ještě jinde poznati. 



Fauna tohoto pásma jest ku podivu chudá. Všechny skameněliny zde nalezené 

 obmezují se s trilobitů na jeden druh z rodu Phacops, jeden Cheirurus a jeden Proélus, 

 s hlavonožců na dva Orlhocery a jeden Lituiles, s hlemejidá na některé nezřetelné 

 pecky, z Brachiopodů na jednu Leplaenu a jednu Terebraluli, z mlíi na jednu Avi- 

 culu a j. Hojnější jsou Tentaculily (zvláště Tentacniites elegans a T. clavulus). Naleziště 

 těchto skamenřlin jsou Velké Kuchaře a Hlubočepy, na kterémžto posledním místě též 

 jmenované trilobity se vyskytly. — 



Český silurský útvar, v celku 30000 — ^36000 stop mocný, jest jenom částí, v zátoce 

 mezi prahorami usazenou, ohromných silurských usazenin, které v době prahor velký díl 

 země pokrývati musily. Nyní jsou tyto vrstvy ovšem mohutnými útvary pozdější doby 

 pokryty a vycházejí na den jenom na některých místech, zvláště blíže prahor. Není 

 pochybnosti, že vrstvy tyto z prvopočátku skoro vodorovně uloženy býti musily a že 

 teprva později svrašfovánim země nebo vystupováním pUitonských hmot nynější své umí- 

 stění obdržely (obr. 9.). 



Budova našeho silurského útvaru jest v tom ohledu velmi památná. Jak již dříve 

 vyloženo bylo, má v celku ráz ohromných pánví soustředně na sobě uložených, a ide- 

 ální průřez, představující sled vrstev, souhlasí docela se skutečností (obr. 9.). 



(Obr. 9.) 



A, B . C , D :E S.a, H ,er,E; » ,0,1.^ 



Všechny hory útvaru toho mají v skutku směr jako vrstvy jeho, jmenovitě ob- 

 stupuje křemenné pásmo fZ)) střední vápennou vysočinu ve velikých obloucích. 



Nesmíme si však představovati, že uloženi jednotlivých pásem i na menších pro- 

 storách v té ideální jednoduchosti vyvedeno jest. Naopak ukazují všechna pásma 

 v úklonu vrstev největší rozmanitost, ačkoliv směr jejich tentýž zůstává. Jesli patrno, 



