324 



Údolf tato náležejí bezpochyby k soustavě rozsedlin, které po usazeni a prv- 

 ním převratu břidlic starších vyzdviženi Harcu provázely a vesměs směr starších 

 břidlic silurských a devonských přetínají. Vyzdvižením tím byla velká část Anglie, 

 středních Němec, Čech, Ruska v pevninu proměněna, na kteréž brzo potom rostlinstvo 

 uhelné s prvotní bujarostí vyvinovati se počalo. Naše podotknutá údolí příčná jsou tedy 

 starší nežli náš útvar kamenouhelný, a následkem toho také starší nežli údolí s Vltavou 

 zarovná. Toto domnění potvrzuje se i tou okolností, že rozsedliny druhého spůsobu 

 Vltavou u Dvorců blíže Prahy a Kozla nad Berounkou blíže Tetína rozsedlinou severní 

 přetrženy a přesrayknuty jsou a dle toho každým spůsobem starší býti musí. 



Tak tedy útvar silurský v Čechách po svém usazení rozličným převratům pod- 

 lehl, nežli obdržel nynější svou podobu. Po vytvoření údolí příčných zůstal na suchu 

 ležeti až ke sklonu doby útvaru křídového. Neb vyj mouč ostrovy útvaru kamenouhel- 

 ného a křídového není nikde pokryt nižádnými vrstvami novějšími, kdežto kolkolem Čech 

 mořské usazeniny útvaru triasového a jurového se rozkládají. V době Triasu a Jury 

 byly celé Cechy pevninou, teprva po době jurské sklonila se část Cech a tím i severní 

 díl útvaru silurského, načež se pokryl vrstvami kvádrového pískovce a opuky, kteréž 

 podnes původní vodorovnou polohu zachovávají. Od té doby nepodlehl náš útvar 

 žádnému znamenitému převratu, ačkoli v jiných krajinách Evropy, jako jmenovitě v Al- 

 pách, ještě mnohem později ohromné změny se vykonaly. — 



Mimo horništé silurské v středních Cechách objevují se ještě na některých jiných 

 místech naší vlasti bridličnaté horniny a droby, jejichž umístění v pořadí útvarů ale nemožné 

 jest, poněvadž nám posud žádných skamenělin neposkytly. Sem náležejí zvláště vápence, 

 břidlice a droby na severozápadním úpatí Ještědu u Chrastavý CKratzau) a Pankráce, 

 pak břidlice, droby a křemité slepence u Podola blíž Heřmanova městce, které snad co 

 prodlouženi moravských vrstev útvaru devonského považovali se mohou. Ba snad jsou 

 i nejvrchnější pásma útvaru silurského mezi Prahou a Berounem obdobou pásem devon- 

 ských, neb mnohé skameněliny jejich souhlasí docela s devonskými anebo upomínají 

 svým tvarem na ně. 



V Moraté snad náležejí břidlice u jihovýchodní paty Jesenických hor mezi Opa- 

 vou a Holomoucí k silurskému útvaru ; skamenělin ale odtamtud neznáme. 



V Alfách jest silurský útvar zastoupen neširokým pruhem břidlic a vápenců, 

 který mezi nebelyčnými temeny prahorní osy jejich a divokými skalami vápenných boků 

 jejich od Cilského údolí v Tyrolsku skrze Solnohradsko, Štýrsko až do dolních Rakous 

 u Gloknice se prostírá. Celé pásmo toto vyznamenává se nevyčerpatelným pokladem 

 výborných železných rud (ocelku), které se u Admontu, Eisenerzu, Vordernberku ald. 

 dobývají. Skameněliny jsou velmi vzácné a vyskytly se jen u Dientenu v Solnohradsku, 

 a sice co rozličné Orthocery, které souhlasí se skamenělinami našeho pásma E. 



V Karpatech není útvar silurský známý. 



V Sasich a v kníieclcich Reusských objevuje se též břidlice a buližník útvaru si- 

 lurského. Ze skamenělin nalézají se tam jen Graptolithy a Tentakulily, které na naše 

 pásmo E a. H upomínají. Také u jihovýchodního konce Durynského lesa jsou grapto- 

 liihové břidlice, taktéž ve Skisku jižně za Olešnicí vystupují na den vápence s trilo- 

 bity, brachiopody a polypy, souhlasné se skamenělinami našeho pásma E. 



K útvaru silurskému náleží též část přechodních hor ve Frankách, kdežto zvláště 

 vápence u Elbersreuthu význačné orthocery a některé lastury našeho pásma E obsahují. 



