325 



Ve Francii (v BreUnii), kde léž naše křemité pásmo D svou obdobu nalézá, 

 jesl z hořcjšíhu oddílu též jen pásmo £ zastoupeno; skameněliny jsou tam mnohem 

 vzácnější. 



V Rusich, kde útvar silurský, ovšem pokryt novSjšími úlvary, ohromnou prostoru 

 od Baltického moře až k Uralu zaujímá :i okolo Pulrohradu vrstvami zastoupen jest, 

 které jsou obdobou našeho pásma D, jest hořejší oddíl jeho zastoupen jen na Uralu, 

 v jiíním Estonsku, pak na ostrovech Dagoe a Oesel. 



V Shandinam jest nejzápadnější kraj tohoto mohutného silurského horniště a ob- 

 sahuje oba oddíly jeho, zpodní a svrchní. V jižním Švédsku, na Oelandu a Gothlandu 

 leží vrstvy jeho vodorovně jako v Ruších, v Norvežsku pak, kde jsou dvě zátoky silur- 

 ského moře u Chrislianie a Mjosenského jezera, jsou vrstvy jeho zdviženy jako v Cechách 

 a vyznamenávají se zvláště v zpodním oddílu, který odpovídá našim pásmům C, D, ješlě 

 větším množstvím skamenělin, nežli tato pásma naše mají ; svrchní oddíl (£, F, G, B) 

 jest ale chudší na skameněliny nežli český. 



Anglie jest klassickou zemí pro útvar silurský, neb zde byl ponejprve vědecky 

 proskoumán a obdržel své jméno. Slavná díla Murchisonova vztahují se zvláště na si- 

 lurský útvar v jižním Walesu a v sousedních hrabstvích , kdežto rozeznává zpodní 

 a svrchní oddíl ; v onom pak, hlavně z pískovců složeném, pásmo Llandeilské a Kara- 

 docké co obdobu našeho pásma/); v tomto, hlavně z břidlic a vápenců složeném, pásmo 

 Wenlocké a Ludlowshé co obdobu našich pásem E, F, G, H. Skameněliny souhlasí 

 však jen z části s našimi, a rozdělování pásem na nich založené má tedy jak v An- 

 glii, tak i v Čechách a jinde jenom místní cenu. Zpodní a svrchní oddíl dá se však 

 všude s určitostí rozeznali. 



V severním Walesu převládá zvláště zpodní oddíl a jest mohutnými rozsedlinami 

 prosloupen, podle nichž pásma sesmyknula jsou, lak že leží pásmo Karadocké v jiné 

 poloze na LIandeílském a to zase pokrylo jest pod jiným sklonem pásmem Wenlockýin. 



V jiinim Skolsku pokrývá útvar silurský prostoru 180 čtv. mil a obsahuje drobu 

 a břidlice s porfyry a zelenokameny, skameněliny ukazují z většího dílu na zpodní 

 útvar silurský. 



V severním Irsku jest léž silurský útvar vyvinut, a sice jak dle hornin tak dle 

 skamenělin k českému více podoben nežli ostatní silurská horniště. Zpodní oddíl ob- 

 sahuje tam totiž jako v Cechách břidlice a křemence, svrchní pak vápence. Také ve 

 ipanélich a Porlugalu nalézá se úlvar silurský v poměrech velmi zajímavých. 



V jiných dílech světa potkáváme se s tímto útvarem v Indii, Africe , v Novém 

 Jižním Walesu, v jižní a severní Americe. 



V sečemi Americe, kdežto nejlépe proskoumán jesl, zaujímá, jak již v přede- 

 šlém článku podotknulo bylo, ohromnou prostoru 30 stupfiů do délky a 15 stupňů do 

 šířky v Sjednocených Obcích a Kanadě, a jest velmi památný pro vodorovné uložení 

 svých vrstev, pro mohúlnosl obou oddílů, svrchního a zpodního, pro bohalost na ka- 

 mennou sůl a leštěnce olověný v oddělení svrchním, jakož i pro obdobu skamenělin 

 8 evropskými skamenčlinami. Světoznámý vodopád Níagary valí své proudy právě přes 

 kolmý kraj svrchního oddílu silurského, a celé okolí jezer severoamerických skládá se 

 I jeho vrstev. 



Všechna tato horniště jsou výsledkem jediné tvořivé doby, jejíž trvání určili se 

 nedá, která ale pro mohutnost usazených vrstev ovšem předlouhého času zaujímati musila. 



