330 



nedá; vůbec se ku pravdě podobá, že vláknina zvlášlní, jednoduchá lálka tienl. nýbrž 

 pouhá proměna bílkoviny krevní. ' ' 



Mnohost vlákniny v krvi podléhá mnohým proměnám; tak jest mnohost vlákniny 

 nejen rozdílná v krvi z tepen a ze žil, ale i krev rozliřných žil neb lepen rozdílné 

 množství vlákniny v sobě chová. Též působí stáří, pokrm, a zvláště stupeň zdraví neb 

 rozličné choroby valně na mnohost vlákniny. Udání však mnohosti vlákniny v krvi 

 rozličných lidi a zvířat tak velice od sebe se liší, že jinač souditi nemůžeme, nežli že 

 mnohost vlákniny v krvi jednotlivců buďto velmi se mění, aneb že dosavadní spůsoby 

 vyšetřování vlákniny nedokonalé jsou. Předce zde ale udáme výsledky rozličných pil- 

 ných lučebníků. Krev novorozeňátek mnohem méně vlákniny obsahuje nežli krev do- 

 spělých. Strava masitá rozmnožuje vlákninu, strava rostlinná umenšujo ji; přes to 

 všecko ale nalézá se prý v krvi bejložroutů více vlákniny nežli v kr vi masožravých 

 zvířat. Pláci mají více vlákniny než bejložrouti. Pouštěním krve rozmnožuje se vlá- 

 knina, nejvíce však množství její vzroste v nemocech palčivých a v těhotenství. 



Nasse ustanovil množství vlákniny ve stu dílech krve u rozmanitých zvířat takto : 

 slepice 585 koza 3-35 



vůl 4-0 kůň 2-85 



ovce 3-8 eiověk 2-55 



králík 3-75 kočka 20 



prase 3*6 pes 1-7. 



Zvířata chladnokrevná mají prý velmi málo vlákniny. 



Na podotknuté již vlastnosti vlákniny, že se po vystoupení z kroužícího proudu krve 

 rychle v pevnou hmotu obrací, spočívá znamenitý úkaz sraiení se krve. Dějet se 

 loto sražení krve takto : za dvě až za pět tninut po vystoupení krve z cévy krevní 

 potáhne se povrch její tenkou, outlou mázdrou, která zároveň i po stěnách nádoby se 

 tvoří a krev objímá. Velmi rychle však tloustne niázdra tato a rozšiřuje se ke středu 

 nádoby, tak že za 7-12 minut všechna puštěná krev v měkkou, rosolovitou hmotu 

 proměněna jest. Nyní započne rosolovitá hmota tato se smršfovati a v sebe samu se 

 stahovati; pii tom se stává nejen menší ale vždy tužší, tvrdší, pevnější, ačkoli vždy 

 ještě podobu nádoby podržuje. Hmota lato jmenuje se slitina krve (placenta, Blulku- 

 chen)- V té míře, v jaké slitina se smršťuje, vymačkává ze sebe žlutavou, čistou te- 

 kutinu, která obyčejně na dně nádoby se shromažďuje a kterou vodu krevní (Blut- 

 wasser, sérum sanguinis) jmenujeme. Po uplynulí několika hodin jest celý tento pochod 

 nkončen, an vypuštěná krev rozdělila se v dvě velmi rozilíJné částky: v částku pevnou, 

 slitinu, a v částku tekutou, vodu krevní, v níž částka prvnějši plove. 



Z čeho skládají se rozdílné tyto částky? 



Slitina, jak již podotknuto, skládá se hlavně z vlákniny. Vláknina však srážejíc a 

 smršťujíc se zachycuje buňky krevní a ve tkanině své je zadržuje, tak že tylo druhou, 

 hlavní část slitiny krevní tvoří. O vodě krevní později obšírněji promluvíme. 



Doba, kdy krev srážeti se počíná, jest dle rozličnosti krve rozličná. V někte- 

 rých případnostech pozorovati lze již za dvě minuly po vystoupení krve z ccv tenounkou 

 niázdru vláknitou na povrchu puštěné krve; někdy se to mnohem později stává, předce 

 ale se nikdy tvoření slitiny přes 15 minut neopozdí. Zdali pohlaví, sláří, stupeň zdraví 

 atd. na dobu sražení se krve vliv jeví, toho lze se ovšem domýšleli, dokázáno však až 



