336 



vycházel a pozorně naslouchal, což ovšem jen pozorováno při pavouku domácím. 

 Ostatně nechur, kterou mnozí lidé k němu chovají, zvláště pohlaví něžné, bývala jindy 

 neobyčejně veliká, tak že osoby některé při jeho spatření mdlobami aneb alespoň hrů- 

 zou a ošklivostí bylí uchvacovány. Nym', kde přírodopis vždy obecnějším majetkem 

 vzdělanců se stává, nezanášeje se pouze papoušky a jinými krásnými, ale již dávno 

 známými zvířátky, nýbrž také k rozmanitým tvorům nižších tříd zahledá, zajisté tyto 

 city vždy více ztráceti se budou, čím dále učelívé obecenstvo s jinými vlastnostmi pa- 

 vouka vyznačujícími se seznámí. 



Les extrémes se touchenl — protivy se dotýkají, a to platí též o postaveni sa- 

 motáře, s kterým nyní hodláme trochu déle se obírati. Jedni hrozí se ho bez příčiny, 

 a hle máme jisté zprávy, že bylo mnoho lidi a je podnes, kteří se po něm shánějí 

 a chytivše některého jako pochoutku jej slousknou, jistíce že má prý chuf jaksi man- 

 dlovou neb aspoň jako lískový ořech. Museli být buJto velicí člveráci, že jim to radost 

 působilo, jiným divadlem takovým chuf pokaziti, anebo v skutku sami nepřirozenou chuf 

 měli, jaká v některých nemocech se nalézá. 



My kráčejíce cestou prostřední nebudeme schvalovali mínění těch, kteří by jej 

 chtěli držeti za tvora ohavného, tím méně si dáme namluvili, že by měl chuf jako mandle, 

 ale prohlídneme si jej dle možnosti trochu zevrubněji. 



Pavouk náleží do velikého řádu pavoukovitých, kamž také patří štír (Scorpio) 

 a jiní; níže pod těmito stojí stonožky (Myriapoda) a korýši CCrustacea). Nejhlav- 

 nější známky řádu jeho jsou, že nemá tykadel, že má 4 páry noh, hlava i prsa že jsou 

 jako v jedno slilé a břicho že jest bez přívěšků ; naproti lomu níže stojící tisícínožky 

 mají nohy na všech kroužcích, korýši pak tykadla, dýchají vodou a mají článkovité pří- 

 věšky na hlavě, na prsou i na břichu. Od hmyzů jsou pavouci přísně odděleni tím, že 

 tito mají tykadla, k dýchání průdušnice, oddělené čásli lěla, břicho bez přívěšků, 3 páry 

 noh a jsou z největší části křídly opatření. 



Toto nakrálce potřebí bylo udati, další rozdělení necháme naposled, aby se ne- 

 zdálo býti suchoparné. 



Mezi ondy rodiny vlastních pavouků CAranea L.) nejhojněji u nás můžeme spa- 

 třiti pavouka křižáka (Epeira diadema L.), který svým spůsobem živobytí a též podobou 

 těla nad jiné nápadnější jest. 



On jest mezi našimi největší a nejpěknější, a sluje jedovatým, avšak docela bez- 

 právně, jeho uštknutí jako i některých jiných sice člověka zabolí, jakoby jehlou píchl, 

 avšak je mu docela neškodné, jinač ovšem hmyzům, zvláště mouchám menším, které za 

 minutu obyčejně zhynou. 



Nejhlavnější známka, která ho od jiných liší, je všeobecně i dělem známý bílý 

 křížek, který má na zádech sestavený z puntíků nacházejících se v poli temnějším, 

 Irojhranném, na kraji zoubkovatém. 



Ústa nemají ústroj tak složitý jako u výše postavených hmyzů ; proto však předce 

 můžeme rozeznali, že křižák nemá pysku hořejšího, ovšem ale čelisti hořejší (obr. 

 2., 3., 4. a), a to řádné kuželovité, silně chlupaté ; konce jsou na kraji vnitřním zoub- 

 kovatě vyříznuly, a tam z nich vyniká tmavohnědý velmi končitý háček, mimo to má 

 čelisti zpodní zakulacené, černé se žlutým okrajkem, silně chlupaté, na vnitřní straně 

 s chomáčkem chloupků; jest ledy křižák veliký vousáč. K těmto čelistem náležejí ma- 

 kadla, která jsou u obojího pohlaví velmi rozdílná; vždy sice záležejí z pěti článků 



