340 



krátkoocasi (Krabben, Brachyura) , neb mají velmi tvrdou rohovitou kůži na břiše, která 

 nad to ostny a dlouhými špicemi ozbrojena jest. 



Na břiše má křižák po každé straně tenký otvor, kde prosvitají žábry, totiž 

 ústrojí jemu k dýchání sloužící; skládajíf se z velikého počtu dvojitých, tenkých, na sobě. 

 ležících lístečků Cobr. 1. aa.'). 



V dutině hlavoprsné mnoho se nachází všelijakých svalů, kterými z většího dílu 

 \7plněna jest, mimo to nacházejí se ještě svaly v části břišné, tyto však jsou jen více 

 povrchní a tvoří blánu (obr. 6. eut.) , ve které vidíme provazce z více nahromaděných 

 vláken svalových (obr. 6. c. c). Tyto zdají se sloužiti k stahování zadní části těla 

 vůbec, a nejvíce k předení, poněvadž stahováním a tlačením působí na ústroj ku předem 

 určený, o kterém nám ještě bude šíře mluviti. Mimo lo slouží k upevnění svalů vnitřní 

 šlachovitá obdloužná deska {bb. bb.'), která nemá v sobě nic rohovilého a utvořiíje se 

 mnohonásobně setkanými šlachami svalů zde se sbíhajících. 



Stroj zažívací počíná se chlupatým otvorem úst , vedoucím v ouzký rohovitý 

 požerák, dále následují dva žaludky, z nichž první (obr. 7. d) je položen v části hlavo- 

 prsní a po každé straně pěli vybočeninami {aaa aa) opatřen. Jest kruhovitý, a o 

 přední část jeho, tvořící přechod k požeráku, upevňuje se veliký sval (obr. 7. 6), který 

 vzniká z prostředku štítu hřbetnlho, čímž ústroj tento zdá se býti velmi spflsobilý, aby 

 vyssávání a polykání potravy tekuté byl nápomocen. Druhý žaludek (e) je s prvním 

 spojen a obklopen žlutou hmotou — která dlouho držána byla za sádlo, nyní se ví že 

 jsou to játra — přechází pak v ouzkou rouru záživnou (g), na konci obdlouhlým pří- 

 věskem (obr. 7. f.') opatřenou, a přijímá rozvětvení cev, o kterém se myslí, že vodí žluč. 



Na zpodu každé hořejší čelisti leží žláza, která ouzkým vodem do konce jejího 

 vniká a vylučuje onu více méně pro menší zvířata, zvláště hmyzy, jedovatou šfávu. (Viz 

 Živu 1853, str. 60.). Srdce je obdloužné a vysílá ratolestí své na obě sírany (obr. 9. 

 aad.) , barvy je bělavé a slěn dosti silných ; semotam jest zouženo. Krev v cévách 

 a srdci docela jest bezbarvá, a jen je-li větši množství pohromadě, vypadá trochu 



mlékovitě. 



(Obr. 5.) (Obr. 6.) (Obr. 7.) 



