345 



neb žije napíchnut ještč 24 hodin Má Oeiisti hořejSi velkými a silnými háky opatřena, 

 lak že ani vos se nelioji nýbrž brněni jejich proráží a je odvléká ; též tělo jeho je 

 mnohem tužší, tak že se žíiiadia jcjicli háii nemusí. Zdržuje se v dutých zdech, 

 skulinách oken ald. a má jen jednoduchou rouru, z které se na chycený hmyz vyřítí 

 a jej odvleíp. 



Zminční zasluhuje pru svou umélost : Pavouk krtivý obecný (Ctcniza caemenla- 

 ria, gemeine Minirspinne). který bývá až na pňl druhého palce zdili , hnřdočervcný, a m;) 

 černé čelisti; břicho je temnošcdé, chlupaté. Ttilo nadané zvířátko, nacházi-jici se v již- 

 ních Francouzích a ve Španělích. netká sice žádných sítí, avš»k ryje si rouru až 2 stře- 

 více dlouhou v zemi, ku které ustrojí padací dvéře na vchodu tak umelu, že ani nej- 

 menší hmyz se mu tam dostali nemůiíe. Když přirodozpylec Sauvage dvířka jeho špen- 

 dlíkem hicdři zdvihnouti, pocítil silný odpor, neb pavouk hyl přiběhl a zatnuv Čelist 

 a háéky nohou svých do dveří je zdržoval ; když pak zpytatel rouru jeho rozhrabal, 

 byl chudas pavouk světlem celý jako zmámen a umdlen, důkaz to že je zvíře noční. 



Též u nás neřídký, avšak jako druhové pavouků vůbec méně známý jest voduch 

 čili pavouk vodní (Argyronesta aqualica, Wasserspinne) ; je prostřední velikosti, hnědý 

 nebo lemnohnčdý, má dlouhé chlupaté nohy, zadiii čásf na přič vráskovatou, a je vůbec 

 nehezký. Běhá na povrchu vody hmyzy lapaje, též plove a pod vodou bydlí. Ustrojí si 

 . totiž z husté bílé příze spůsob zvonu potápěcího, který nitkami na kameny neb okolní 

 rostliny připevní, nosí pak pod n'"j vzduch, které utkví na jeho chlupatém a zvláštním 

 jako pokostem potaženém těle v podobě malých bublinek, až se pjkost ten nadme 

 k velikosti vejce holubího ; tam bydlí a odlud i v zimě vychází, aby zvířátka vodní přepadal. 

 Často je lze viděli, an plavou v bublině povětří, majíce bud nohy neb zadní část vystr- 

 čenou, avšak též na suchu mohou se několik dní zdržovati. Podivné své hospodářství 

 provádějí též v zajeti a dají se při tom velmi dobře pozorovati. 



Jelikož tentokráte více o takové pavouky dbáme, kteří jsou proslulí a vlastnostmi 

 svými zábavnější, nesmíme skončili, bychom nezastavili se ještě u velikána ve všech 

 téměř knihách přírodopisných vykresleného, totiž pavouka ptáčníka (Mygale avicularia, 

 Vogelspinne), který patří též k pavoukůfn zemním, z nichž jsme již Jednoho uvedli, 

 loliž krlivého (Cteniza). Tělo jeho bývá až na dva palce dlouhé, s nohami roztaženými 

 měří v objemu 6 až 7 palců, tělo je černé, silně chlupaté, nohy načervenalé. Na konci 

 makadťl jakož i nohou má mohutné zakřivené háky, a je i po smrti v líhu vzezření 

 slraáného. Nachází se v Americe mezi obratníky, na ostrovech Antillských, kde z háků 

 jeho dělají párátka na zuby, v Surinamu, Brasilii ald. Roura, kterou si dělá, je dlouhá 

 a ze silné látky, v noci pak z ní vychází a doslává se až do obydlí lidských; chylá 

 hmyz, ba i mali ptáci kolibri mu prý v obět padají. Roku 18:J4 dostal se takový hro- 

 zitán s nákladem kampešky (Cainpecheholz) živý do Štětina. Ten prý vrabce právě 

 2 vajíčka vylezlého svými hroznými háky uchvátil, vyssáním usmrtil a naposled jen ja- 

 koby kasičku z něho zanechal. Taktéž prý ssál lelecí maso. Všecko toto nebylo by 

 nemožné, ale není s jistotou dokázáno; že uštknutí jeho, které jindy za velmi nebez- 

 pečné bylo vyhlášeno, působí jen bolest a oteklinu, dověděli jsme se od cestovatelů 

 novějších. 



Zbývalo by nám ještě promluviti o nepřátelích pavouků, a těch je mimo člověka 

 samého veliký počet. U nás jsou hubeni jen pro pořádek a čistotu obydli, na auslral- 



Žirt 18K. 23 



