353 



v Petrohrade pěkné poíasf, že vál severní vllr, že stál leplomřr na — iO», llakomér 

 že ukazoval 760 iiiillimelrů a t. d. Tylo zevrubnosli, samy o sobč ovšem nezajímavé, 

 udávají se pro každý den v roce a pro všecky pozorovatelny v Ruších. — A však po- 

 mysleme si, praví zaslavalelé meteorologie, že někdy budoucnO důiuyslní zpytatelé budou 

 před oCima míti všecka tato zevrubná udání ; z nich budou moci poznali poměry, které 

 se mezi tím daly na zemi, anebo naleznou, že zůstala neproméněna. Snad někdy z po- 

 rovnáni všech těchto nashromážděných dát vysvitne všeobecný zákon, jehož by potom- 

 kové naši bez těchto dál nikdy nebyli pozoiili. Neníf jiné methody ku prospíváni pří- 

 rodním vědám. 



Na lo odpovídají odpůrcové dnešní meteorologie, že jest velmi málo ku pravdě 

 podobno, aby se z pozorování, činěných uprostřed veškerých rušících místních příčin, 

 daly vyvésti všeobecné zákony; že, kdežto pozorovatelny nefnají žádného určitého účelu, 

 upolřebovaným methodám schází potřebná basis ; že naděje v objevy všeobecné platnosti 

 nespočívá na nejmenším jistém základě; že cíl jest příliš daleký; že byf i z myriád 

 čísel, nahromaděných v nákladných tištěných dilách, snad někdy některá k potřebě byla, 

 přece většina jejich nikdy nebude k ničemu sloužiti ; že k ničemu nevede stavění náklad- 

 ných pozorovatelen, jejichž užitek jest tak pochybný. 



Tálo sobě odporná mínění projevila se před nedávném i v Pařížské akademii véd. 

 Aby rolnické podniky v Algerii s větši jistotou mohlo říditi, chtělo ministerstvo války 

 dáli dříve vyšetřili klimatické vlastnosti ro*'ičných krajin této kolonie, nechtíc pak od- 

 povědnost za to vzíti na sebe , požádalo akademii o instrukcí. Zřízena jest kommisse, 

 která ku konci prosince 1855 podala svou zprávu skrze pana Pouilleta. Zpráva lato dala 

 příčinu k velmi ostré hádce, ve kleré výteční učenci, jmenovitě Bio, vyjádřili se roz- 

 hodně proti pozorovatelně Algírské, ano proti meteorologii samé. 



Odpůrcové meteorologie podrží lak dlouho vrch, dokud je neporazí nějaký zna- 

 menitý objev v meteorologii ; meteorologové zvítězí, až se proukáží s nějakým velikým 

 meteorologickým skutkem co výsledkem své vytrvalosti a svých společných prací. 

 A snad mohou to již nyní? Zatím co v akademii veden byl spor o užitečnost meteo- 

 rologie, ukončila pozorovatelna Paříž.ská meteorologické zpytováni, jehož důle/.ilost nelze 

 upříti. Známo jest, že 14. listopadu 18.54 strašná vichřice spojeným loďstvům angli- 

 ckému a francouzskému v Černém moh velikou škodu učinila. Vichřice tato zuřila na 

 Krimu a v Černém moři až k Cařihradu, a skoro v stejnou dobu oznamovány byly 

 prudké větry i ve Francouzích a v Středozemním moři. Bylo tedy patrno, že úkaz len 

 nebyl původu místního, když skoro stejným časem vztahoval se téměř přes celou 

 Evropu. V ohledu na bezpečnost loďslva bylo žádoucno vyšetřovali, kterak lakové po- 

 hnuli v povětří mohlo povstali a se rozšii-ili. Uloženo tedy od ministra války řediteli 

 Pařížské pozorovatelny, zavésti vyšetřování tohoto strašného úkazu. Pan Leverrier po- 

 žádal cirkulářem všecky meteorulogy na světě, aby mu sdělili pozorovaní, činěná po- 

 slední dni před 14. listopadem 1854. Z více než 250 ř.tran obdržela pozorovatelna žádané 

 zprávy. Několik slov stačí, postavili diiležitost tohoto sděleni v náležité světlo. 



Pozorovatel upoutaný na totéž místo na zemi, vida tlakoměr vystupovali a pa- 

 dali, bude z toho souditi, že se ve vzduchové vrstvě nad jeho hlavou ději změny. Že 

 tylo změny nejsou místní, nýbrž na velikou část parokruhu se vztahují, můžeme po- 

 znati jenom z většího počtu jednotlivých, slejným časem činěných pozorováni tlako- 

 měru. Udání, jaká Leverrier nashromáždil, byla všecka z oněch dnů, ve kterých dalo 



