357 



roslducínii tam kiipradinaini, kicrýinž uslaliiú jen ve vzduchu velmi vlhkém dohře se daří. 

 Ahy této vlhkosti se jim duslávalu náležilě, nalil jsem na zpud cilindru malou částku 

 vody, kteráž však nedosah-ivahi hrnce květinového, Uidiž od jeiio prsti vssata hýli ne- 

 mohla. Tato pak pi'ed početím zkoušky jak se palři zvlažena jesl, naposled nuduha 

 cilindrická víčkem sklenénýni ncprůdušně zamknuta. Voda na dnu nádoby činila, že 

 vzduch v ní obsažený ustavičné parou nasycen byl. Avšak ukázalo se po še.sti týdnech, 

 že rostlinky zcela byly seschlé ; koi-ínky všecku vodu prsti do sebe vssály, kteráž pak 

 prostředkem listův se vypařila, pára, na .sténách skleněných srazivší so ve vodu, stékala 

 po kapkách na dno nádoby. Zajisté i zemč v hrnci, páru do sebe přijavší, kořenům 

 takto nějakou vlhkost podávati mohla, avšak výpar skrze listy lak byl silný, že jemu 

 vssajicnost země vyrovnati se nestačila. Otjvřcv cilindrickou nádobu a vyňav hrnec 

 s kapradím, shledal jsem prsf lak suchou, že na drobounký písek rozdrobiti se dala. 

 Všecka voda tedy dostala se na dno větší ii.ídoby cilimlrické, rostlinky tudíž v samých 

 parách vrdních žízní pohynuly. Mohlo by se namítnouti, že zahynuly v lomto neprů- 

 dušném uzavření nemůvše dostatečného kyslíku ve přítomné části vzduchové, avšak jiná 

 zkouška ukázala, že poskytnula čásf lato dostatečná byla k udržení životi rostlinného na 

 čas mnohem delíí. Zároveň se zkouškou první byla jiná nádoba cilindrická stejné veli- 

 kosti na dnu prstí pokryla, do této pak několik kapradin téhož druhu a též velikosti 

 vsazeno, když pak prsf dostatečně zavlažena byla, nádoba lato rovněž neprňdušně jest uza- 

 vřena. Tuto nejen že kapradiny jako na volném vzduchu bujely, ale i několik semen 

 vykličilo a v olist né rostliny se vyvinulo. Z toho následuje, že toto množství kyslíku 

 v nádobě uzavřené netoliko dostačuje k udržení rostlin na delší čas, nýbrž že i něko- 

 lika semenům ku klíčeni vystačilo, tudíž ku pochodu, kterýž poměrně veliké množství 

 kyslíku ■/..•i\Á. Za této zkoušky nemohla země vyschnouti, nebof voda z listův vydy- 

 chaná pořade po Sienách na dno stéknla. Snad lato zkouška nejlépe dokazuje, že ani 

 živoucí rostliny par skrze listy nepřijímají. Zároveň poznáváme jiný pochod životní v rost- 

 linách. Když totiž roslliny ve vzduchu již úplně parou vodní nasyceném nad to 

 ještě páru vydávají, může to jenom teplotou se stávali, kteráž uvnitř rostliny samé 

 původ má ; ncbot je-li uzavřený prostor nasycen parou vodní, nemůže v něm voda 

 jiná se vypařovali, leda by teplota zvýšena byla. Dal by se ledy v uzavřených pro- 

 storách lývin tepla v rostlinách vodou vypařenou měřiti, což by snad ncjdůklalnější 

 spůsob lakového skoumání byl. Neboř teplota, pochody životními v rostlinách zplozená 

 o mnoho nesnadněji můž býti seznána, nežli ve zvířatech, právě proto, že velmi nepa- 

 trná mnohost teploty výparem vodní páry spotřebována bývá. Při zvířatech jesl veliká tě- 

 lesná hmotnost s poměrně malým povrchem spojena, pročež také teplota v nich splo- 

 zená lépe zachována bývá. 



Také pro hospodářství polní jest mnohost vody z rostlin vypařovaná velmi důležitá. 

 V zahradách, kde zeliny se pěstují, pozorujeme, že podle druhův jednotlivých ze- 

 liny ly blížeji neb oddáleněji od sebe sázeny jsou. Nebof každý druh rostliny poža- 

 duje dle míry svého povrchu listového určitý prostor, aby mnohost svých výparův pro- 

 pouštěli mohl ; také s velikostí plochy listní v spojení jest velikost kořenův, kteréž toliž 

 ze země potřebné množství vody bráti musí. Žel, že veliká jemnost vlákenek kořeno- 

 vých nedovoluje dokonalé vyměřeni povrchu jejich před se hráli ; z toho by se dala 

 rychlost vypočisli, s jakovou kořeny vodu přijímají. Jesl patrno, že dle zkoušek svrchu 

 popsaných voda listy vypařovaná skrze kořeny vniknouti musila. Kdybychom povrch- 



