360 



byl vzduch velmi vlhký, pročež jsou hodlaní proslředkové lěchlo dvou predpolediii téinéř 

 zúplna slejní. V prvním odpoledni vypařilo se 1-40 gr., v druhém 0-92 gr.; lulo jest 

 rozdíl mnohem značnější než lamlo ; první odpoledne mělo 21" a jasné povětří i vítr, 

 druhé v prflměru jen 17" a déšf, úbyt teploty spojený s větší vlhkostí vzduchu byl tedy 

 za druhého odpoledne prostřední výpar hodinný o 048 gr. zmenšil, tedy hnedle o třetinu 

 prvniho. V první noci byl výpar v každé hodině 0'84, v druhé 0*71 gr. ; teplota byla 

 v obou téměř stejná, ale v první noci vál vítr západní, v druhé prudký liják spadl 

 s nebe ; ludíž zmenšení výparu v druhé noci o 0'13 gr. Musím podotknouti, že rosilina 

 zgi této zkoušky na své zdravosti patrnou ujmu netrpěla, a však první odvážení uka- 

 zovala, že předce přiměřený slav její byl přerušen, nebof v dvou prvních hodinách obnášel 

 výpar 8'6 gr. v obou následujících jenom 2'5 gr., v dvou příštích 3-29 gr. Nastal tedy 

 hned na počátku zkoušky náhlý a prudký úbyt vypařování, kdežto teplota a povětří naskrze 

 slejny zůstaly; jest podobno ku pravdě, že tento úkaz toliko přerušení jejich výkonův 

 přičleň býti musí, ježto zavlažováním tuze velikým povstalo. Známo jest také zahrad- 

 níkům, že rostlina, byvši příliš zalila, nejprve příliš mnoho, pak málo vypařuje. 



Ku porovnáni přidáme ještě udání o malém dračinci , jehož listy téměř stejné 

 vážily s listy Achimeny, avšak prostor povrchu jeho listův byl toliko 220D ctm. ; kdežto 

 prostor Achimeny 460D ctm. měl, tedy o víc než polovici větší byl. V sedmi hodinách 

 prvního odpoledne při 19" C. a prudkém větru jižním byl výpar každé hodiny 0-31 gr., 

 druhého odpoledne při 16° C. a za kalného počasí toliko 0'22 gr., tudíž o 009 zmenšen, 

 což dílem od snížené teploty pochází. V prvním předpoledni byl výpar při 16° a povětří 

 větrném 0"20 gr., v druhém při 19" a povětří jasném 0-13 gr., tedy o 0"07 zmenšen, 

 kdežto při zvýšení teploty zvětšeni výparu nastati mělo. Toto zmenšení nelze mi vy- 

 světlili. Y první noci při 15" C. a za větru byl výpar v každé hodině v průměru 0"20 

 gr., v druhé noci při 10" C. a jasném nebi 0-16, v třetí noci při 16" a jasném nebí 

 0-H gr., tedy v třetí noci, navzdor zvýšené teplotě jen skoro z polovice tak silný 

 výpar jako v první. Podobá se, že i tolo zmenšení přičísli nutno ochoření rostliny, ač nepatr- 

 nému. Také zde bylo v prvních hodinách pozorovali nejprve znamenitý přírostek, pak 

 znamenitý úbytek. Vůbec ukazují prostřední čísla na ustavičný úbytek, jako při Achimeně. 

 Jest ledy palmo, že melhoda zde užitá k ustanovením velmi podrobným se nehodí, ačkoli 

 podaní výsledkové k tomu přivodí, že jejich pomocí dosti pevný úsudek o odvislosli 

 vypařování od teploty a povětří učiniti možná. Nebude od místa zde připomenouti, že 

 také světlo nějaké působení jeví na mnohost výparu, nebof v Iřeti noi i při 16" a jasném 

 nebi byl prostřední počet v každé hodině OH, za druhého jilra při 14" a jasném nebi 

 mezi 7. a 8. hod. 013 gr., tedy při slejném počasí ale zmenšené teplotě byl výpar 

 za hodin denních větší nežli za teplejších hodin nočních. Nápadněji a jistěji působí podstata 

 lislův na \ypařování, nebof při stejné líži listův dračince i Achimeny a dvojím povrchu 

 této byl výpar Achimeny neloliko dvakráte nýbrž 3-3 větší; při čemž podotýkám, že 

 obě rostliny i v tom jsou si podobny, že jenom na zpodní straně průduchy mají. Zna- 

 menitá převaha výparu Achimeny pochází snad zčásti od husté chlupalosti její, kdežto 

 listy dračince zcela hladké jsou, zčásti od rychlého vzrůstu prvnějši, nebof chemickým 

 lim pochodem více teploty se vyprošluje, kteráž vypařování zmnožuje. Aby čtenář těmto 

 zkouškám zcela porozuměl, musím ještě pověděti, že rostliny použité vždy jen v pokoji 

 stály, jehož okna vždy otevřena byla, na sever ležíce, tak že ani sluneční paprsky 

 a déšf upřímo na listy padati nemohly. Snad bylo to příčinou, že dračinec můj churavěl. 



