367 



poupěte špičkou pcroHzka nebo skleněným papírem, nemohl je tím přinutiti k rozdvojeni, 

 rozlrojor.i se atJ., slovem : zdali by nebylo v joho moci, spiisobovati podle své libosti roz- 

 dělováni a rozmnožováni poupat? Sotva tu otázku si předložil, a již priícoval o jejím 

 rozluštění, které se mu přcí- všecko nadání podařilo. 



Začav roku 1849 již r. 1851 ve Štrasburku v zaliradé Bvébo švagra generála 

 Reibella ukázal Millot před velikou společnosti přátel zahradnického uměni nanejvýš pře- 

 kvapující výsledky s\ýeh pokusův. Oudové této schůzky vyřkli v« slavné vystaveném 

 osvědčení : „Vnn Millot, jednaje podle soustavy velmi důmyslné, umí všechny větve geo- 

 metricky v mezerách ouplně pravidelných docilovali ; z jednoho středu vypéstovává tolik 

 přidaných výrostkňv co sám chce ; všechny křivolačiny do přímého směru napravuje atd. 

 atd." Toto osvědčení jest podepsáno od Chaslelaina , muira Strasburského ; ode dvou 

 Schutzenbergfiv, z nichž jeden bývalý maire a druhý professor fakulty lékařské ; od Mdl- 

 lera, vrchního zahradníka botanické zahrady a j. 



O tři léta později komissc, odeslána od ministra orby a veřejných prací ke zkou- 

 šení prospěchu jistélio od Millota navrženého spťisobu léčení vinných rév, héila to, co 

 viděla v zahradách šťastného vynálezce rozdělených poupat, následujícími slovy : „Několik 

 pňíi broskvových poskytuje množství větví vycházejících z jediného středu se souměrností 

 a pravidelností mathematickou. Uměleikým zacházemm se zárodky, obratným řezáním 

 anebo štípáním poupat ilává p. Millot-Brulé stromňra tvářnosti spolu nejmalebnější i nej- 

 podivnější. Poslušné větve přijímají pod jeho prsty podoby nejrozmanitější a nejelegant- 

 nější. On rozmnožuje plodnost a podle libosti své řídí rozvinování se poupat a ovoce 

 atd." Toho vysvědčení podepsali : Panffin, maire, Ilubignon, Iribunsilní soudce, Rebrottc- 

 Labesse. doktor lékařství, Thiérion, statkář. 



Připojený obrázek ukazuje zřejmě výsledky, ježto Millot-Brulé obdržel. Krajní vy- 

 obrazeni na právo představuje se stanoviště začátečního, kterak jedno poupě na patnáctero 

 se rozdělilo, a tedy z jediného středu na místě jedné patnácte ratolestí se rozviuu'o. 



Levé krajní vyobrazení představuje špalirovanou broskev. Uměním a trpělivosti 

 podařilo se poupě, na hořejším konci stromku na dvanácte jiných rozděliti, a z každého 

 takového zárodku vyrostla ratolest. Docíleno tira dvanáctero větvi, odstávajících od sebe 

 v samých úhlech třicítistupňových, a to všecko bez pomoci očkování. Na zdi bylo udě- 

 láno kolo z drátu železného, suřikcm (minium) pokrytého. Když ony větve íiž k tomu 

 kolu vyrostly, byla jejich přední poupata dotýkáním se toho drátu rozpoltěna, tak že na 

 konci každé větve zase dvě ratolesti protějšího směru povstaly. 



Obě střední vyobrazeni, hořejší i dolejší, představuji také broskvové stromky 

 v plném rozvinu svého života. Tu vidíme, kterak délcnim čili množením zárodkův, spři- 



