369 



vypiizovrtly, pokud lato ještě outlá čili poněkud zelině podobná j-foi. Tím spúsobein dává 

 so novým vjrůslkúm směr v úhlu pnivém anebo též ostrém proti poupčti na konci větve, 

 totiž liořcjšiinu. Tuk so tvoři dokonalý kříž o ranTcnecli builto přímo aucbo šikmo vy- 

 bíliajicich. 



Stojnými prostředky, od stupně do stupně, pomoci vodorovně běžících železných 

 drátů, již dříve po tAi, anebo třebas po nějakém svobodně stojícím lešení roztažených, 

 vychovávají se i bez očkování stromečky tvaru palmovitělio s větvemi pravidelně proti 

 sobě stojícími a podle libosti zahradníka v ka/dém napřed ustanoveném směru se roz- 

 vinujícími. 



Více podrobností neiivedeme : pro lidi od řemesla byly by zbytečnými a pro oby- 

 čejné čtenářstvo má'o zajímavými. Přistoupíme nyní k podstatnému zdokonaleni ope- 

 račního pochodu, totiž připojeni skleněného papíru anebo nějaké třecí látky k ostří želízka. 

 Ka'dé poupě skládá se z oíy umístěné uprostřed kužele a obklíčené šupinkami, které 

 v závitkovitém pořádku, v/.dycky jedna pres druhou, okolo ni se točí. Na oko zdá se to 

 býti jednoduchou bytosti, skutečně ale je.st to bytost složená. Jak mile do některé z 

 těchto šupinek dosti hluboce zařízneš, aby.? poupě rozdělil, uvidíš brzo po obou bocích 

 proťaté šupinky dva proti sobě stojící zárodky se klíčiti. 



Když tyto zárodky se ukazují, bere Millot-Brulé na prst kousek skleněného papíru 

 nejdrobnějšího zrna. Tímto činí na každý vyčnívající zárodek tření čili zadrhnutí často 

 opakovaná, však nad mini slabá. Třeni tato nahrazují od té doby ličinky pcrorizku. 

 Ona stačí k dělení pupence anebo poupěte ve dvě, člyry a více, které pak skupeni tvo- 

 říce okolo původního středu společně rostou. 



Tímto spůsobem obdržuje se mnohem znamenitější počet rozdělených zárodků nežli 

 pouhým řezáním perořizkcm. Také stopy uměleckého působení ostávají méně patrnými, 

 a bez nesnází dají se tím prostředkem i sebe podivnější, neobyčejnější likazy rostlinných 

 tvarů uskutečniti, na příklad spluštěné větve, uzly a suky všeho druhu, jednoduché anebo 

 složené atd. 



Kdo si přeje, aby ratolesti pravidelným a paprskovitým směrem rostly, ten ma- 

 lýma nužkama ustříhej lístečky , chtějící ii zpodku vyrážeti, rovněž jako pupence příliš 

 slabé anebo nehodně umístěné. Tím spůsobi, že bude povětří a světlo okolo skupených 

 ratolestí svobodně kolovati, načež tyto rychle se dřívím stanou, a když se jich vzrůst v 

 rovnováze dižeti bude, mohou se později k rovněž pravidelné ourodč přiváděti jako 

 vyrostly. 



Místnějších a zevrubnějších zpráv o své mcthodč slibuje pan Millot-Brulé podati 

 ve zvláštním spise, který již dohotovuje. Vynález tento jest nový, neb v žádném z dosavad- 

 ních zahradnických spisů ani zmínky se nenachází o skutečném rozmnožení nějakého jednotlivého 

 pupence na dříví anebo poupěte ovocního, ani o možnosti vyhnaní podle libosti z jednoho a téhož 

 >tředu buďto dvou naproti sobě stojících ratolestí, anebo kteréhokoli počtu větví, které by mezi 

 M'bou jisté úhly tvořily. Nový jest, neboř před rokem 1849, kdežto Millot - Brulé své první 

 pokusy činil, nikde, ani v zaliradách nanejvýš umělecky vzdělávaných, nevychovávalo se žád- 

 ných stroniečkův tvaru palmovitého s větvičkami přísně naproti sobě stojícími a z jediného pu- 

 pence vycházejícími. Vždyť i podnes všickni nejpřednější mistrové umění zahradnického, jakožto 

 Alexis Lepére, Ilardy Dubreuil a jiní jednohlasně se snášejí na výroku : že k docilováni 

 |iilmovitých stromečku o větvích přísně naproti sobě stojících jest nevyhnutelně zapotřebí, 

 il>y při každém stupni trojnásobné očkováni se činilo, a sice po obou bocích, aby se plo- 

 lily ratolesti naproti sobě .stojící, a třetí pak nahoře, aby kmen do výšky rořtl. Nový 

 i -t. neb nebylo by možná nalézti výkrosův, které by se jenom poněkud přibhžovaly těm, 

 r/to jsme tuto vysvětlili. Vynález ten jest spolu původní i šťastný; původní: jelikož 

 nkdo oni tušení o něm neměl, neb se nikdo ani netázal na pravý původ úkazůT rozsoš- 



