374 



Kalmyků pro jebo nevyražitelné bohatství soli. Dle jinýcb však nezavdala přehojnost 

 soli příčinu k jménu jeho ; protože jezero to nebylo jediným pramenem, odkudi sobě pře- 

 deš'i držitelé Astrachanských stepi sňl zaopatiovávali. V sousedství s ním v 13 mílech 

 na jih rozprostírá se druhé skoro stejně velké jezero, zvané Baskunčatské ; ještě dále 

 k jihu, ve 14 mílech od posledního, nachází se hora Cipěnci s ložistěra soli kamenné, 

 kteréž tamější obyvatelé ode dávna dobývají. Kromě toho počítá se v rozličných místech 

 Astrachanské gubernie asi 700 solných jezer. Jest tedy k pravdě podobno, že jméno Al- 

 lan pochází od toho, že rapa na povrchu jezera a novousazená sůl má barvu malinovou 

 pro přimíšení k nim jistých rostlin, majících kořen malinové barvy a zanesených větrem 

 a vodou do jezera. Začervenalý povrch jezera nabývá často lomením slunečních pa- 

 prsků zlaté barvy. Slaná voda jezerní, zvaná rapa, vypařuje se pů.sobením slunečního 

 vedra, nabývajíc tím větší hustoty. Shuštěná rapa pouští od sebe ustavičně více méně 

 pravidelné krychlové krystaly soli, kteréž se v malé chumáče spojují, na povrchu rapy 

 l'/j — 5 palců silnou bílou kůru tvoří a konečně ke dnu jezera padají. Sůl na dně no- 

 vousazená jest načechraná, nepevná, rozpouští se na povětří a nehodí se pro svou hoř- 

 kost k vaření potrav. Poznenáhlu nabývá však větší hutnosti a ukládá se co pevná hmota 

 na starší solní vrstvy. Z jara promočí deštová, sněhová a řičná voda novousazenou sůl, 

 a rozpustí v ní uzavřený chlorid horečnatý, čímž sůl hořkost svou ztratí. Očištěná sůl 

 nabude nyní ješté větší pevnosti a jmenuje se stará sůl. Na staré soli usadí se černé 

 bláto, kteréž ji od nově tvořící se soli dělí. Nová sůl povstává dílem ze soli, zanesené 

 říčkami do jezera, dílem ze soli již na dně usazené, již solí ještě nenasycená voda vždy 

 z jara nějakou část rozpouští. Rapa bývá na začátku jara zhloubi SVj stopy, v letě, 

 vypařujíc se působením paprsků slunečních, jen 1 stopy, někdy ještě mělčí, tak že možná 

 po celém jezeře docela bez nebezpečenství choditi, tím více poněvadž vrstva novousazené 

 soli spočívá na ohromném počtu starších solních vrstev. K vyzvědění, do jaké hloubky 

 se sůl v jezeře táhne, byla v něm udělána šachtice zhloubi 12 stop a vzdálí půl hodiny 

 od břehu. První solní vrstvy, na které se při hloubení přišlo, měli tloušťku 1 — 4 palců, 

 po snětí 42 vrstev zjevily se i) palců mocné vrstvy, jejichž sůl pevnější a lepší byla 

 nežH v hořejších vrstvách. Po prosednuti 100 vrstev byla odkryta tak pevná sůl, že 

 upotřebené železné nádobí se polámalo. Hlouběji než 12 stop nemohlo se jiti pro přítok 

 rapy do šachtice ; též byl vzduch tak špatný a smradlavý, že dělníci déle než 10 minut 

 v ní vydržeti nemohli. Usazováni se soli z rapy děje se obyčejně každý rok ; jen jednou 

 v běhu 104 let (od 1747 až 1851) a sice 1776 nesadila rapa žádné soli, bezpochyby proto, 

 poněvadž tenkráte deštivé a chladné léto bylo, pročež rapa nemohla se shustiti a soli osaditi. 

 Rozloživše Erdmann, Gubel a J. Rose rapu Jeltonského jezera, nalezli v ní : 



Erdmann GObel J. Rose 



soli kuchyňské čih chloridu sodnatého 7'135 13-124 3-83 



chloridu draselnatého — 0-222 0-23 



síranu horečnatého č. soli hořké . 1 858 1-665 5-32 



„ sodnatého 0'3&4 — — 



„ vápenatého č. sádry . . 0-036 — — 



chloridu horečnatého 16-539 10-542 19-75 



bromidu horečnatého — 0-007 — 



uhličitanu horečnatého .... 0-038 — — 



vylaženiny 0'505 — — 



vody 73-505 74-440 70-87 



100 100 100 



Poměrná váha . . . 1-208 1-21870 1-27288 



— (při 14" Reaum.) (při 9-5' R.) 



