(I Vidn6 přes Dolní Rakousy, Korutany, Gorioi až kVokleji — pak zVidnC přes Štýrsko, 

 Krajinu ai k Terstu — a konečně z Vidně přes Uhry a Chorvatsko až k Řece) ustano- 

 veny byly, dala se i nadmořská výška všech oněch, po celém Rakouském mocnářství 

 na spůsol) velké sítě roztroušených bodů vypoCísti. Pohříchu byly tyto nadmořské výšky 

 posud jen pro Dolní a Horní Rakousy, pro Štýrsko a království lllirské uveřejněny. Po- 

 něvadž pak pro mne známost oněch bodů, jenž okolí Pražskému přináležejí, velmi důležitá 

 byla, an jen podle nicli nadmořskou vjšku počítati jsem mohl, obrátil jsem se v tom 

 ohledu na generálního direktora c. k. katastru ve Vídni , pana plukovníka Ilavlitka, 

 který s obyčejnou mu úslužností dovolil, abych si potřebné body z měřických protokolů 

 sám vytáhl. Tím spůsobum obdržel jsem nadmořskou výšku desíti bodů, kteréž zde proto 

 uvádím, že na správnosti jejich nadmořské výšky z většího dílu má redukce spočívá. 

 Body tyto jsou: 



Prašná věž v Star. městě Pražském, dlažba v bráně 10082 Vid. sáhů nad Adriat. moř. 

 Karlov, dlažba v kostele .... 12266 , „ , 



Svatovítská věž na Hradčanech, dlažba . . 13562 „ „ „ 



Kostel sv. Vavřince na Petříně . . . 170'02 „ „ , 



Staré batterie nad Bčluhorskýnii lomy, basis . 185'60 „ „ „ 



Kostel sv. Matěje v Šárce, makovice věže . 162-68 „ „ , 



Kostel na Bílé Hoře, dlažba .... 199-73 „ „ „ 



Kozí Hřbety, kamenný kopec u Horoměřic . 169-68 , „ „ 



Kříže, lomy nad Olšany, znamení triangulační 144*18 „ „ „ 



Prosek, dlažba kostelní 155-12 „ „ s 



Podle všelijakého kontrolního měření a výpočtu lze pravost udaných výšek až na 

 1 sáh čili 6 střevícův ujistiti. Nadmořské tyto výšky mohou se také s hladinou Balti- 

 ckého a Černého moře porovnati, poněvadž r. 1849 rakouská triangulace s ruskou 

 spojena byla. 



2. Baromelrické měření výšek. Toto bylo posud jediným pramenem pro známost 

 nadmořských výšek Prahy a jejího okolí. Jakkoliv barometrické měřeni prospěšné jest 

 v takových okolnostech, kde se trigonoiiietrickéhn spůsobu jen s obtíží užívati dá, nebo kde 

 ani možné není, kde pak odpovídající tlakoměr příliš vzdálen není (ne více nežli 4—5 

 mil) a kde s přibližným výsledkem spokojili se lze ; tak nedostatečné jest ale, kde 

 vzdálenost odpovídajícch sobě tlakoměrů 15 — 20 mil přesahuje, jako se stalo při usta- 

 novení nadmořské výšky meteorologického observatoria v Praze, při čemž odpovídající 

 sobě pozorování na hvězdárnách ve Vídni a Berlíně k ustanovení výšek co základ slou- 

 žilo. Není zde místa , vyložiti poslední příčiny chyb z toho vycházejících, také bych 

 musíl opakovali, co jsem již dříve ve větším pojednání o tomto předmětu vyslovil (Uber 

 hypsometrische Messungen, iiisbesondcre zu geologisch-orographischen Zwecken. Jahr- 

 buch d. k. k. geolog. Reíchsanstalt. III. Jahrg. 1851. II. Vierlelj.), a což od té doby 

 od jiných pozorovatelů v jiných zemích stvrzeno bylo ; nemohu však mlčením opomi- 

 nouti , že všechna udání nadmořské výšky Prahy, kteráž jsem skoro úplně sebral, od 

 udání k pravdě nejpodobnějšího, jak nyní ustanoveno jest, velmi značně se uchylují. Udání 

 tato jsou z většího dílu příliš nízká, což jmenovitě platí o nejdůležitějším bodu, totii 

 o meteorologickém observatoriu v Praze, kde zpodní hladina rtuti v normálním tlako- 

 mi>ru zpočátku na 90, později na 94, pak na 96 a 99 sáhů nad mořem přijala byla, 

 kdežto bezpochyby 104 sáhy čili 624 střevícův obnáší. Poněvadž všechna ostatní mě- 

 ření k podotknutému bodu na observatoriu se vztahovala, připojil se ke každé chybě 

 jinak povstalé ještě rozdíl o 5 — 14 sáhů podle času, v kterém měření se stalo. Cstulnď 

 jest v bližším okolí Pražském sotva 20 bodů dříve lak ustanovených; správnější udání 

 pocházejí od pp. Kreila, Frilsche, Hosera a Kiemanna, 



