cestou dosáhnouti použitim zákonů a pomčrů hledtoé veličiny k čarám nebo veličinám, 

 které 61! bezprostředná ničfiti dají. Pravá a zevrubná známost těchto pornCTŮ a výraz 

 jejích iii«ihi,-mHlici(uu formuli jest úlohou upotl^ebené mathuinuliky, přičemž ale pravdivost 

 této furniule lukdy cu absolutní, nýbrž Jen cu k pra\dú dle možnosti pi-iblížeiia považo- 

 vali se Miu^i, poněvadž nu plulnosli učinčného phedpoltlúdáni závisí; - skutečné měřeni 

 podotknutých sprostředkovacich veli(Mn, jejichž hodnota k vypočtení formule známa býti 

 musí, jest úlohou pracujícího miiiče a zevrubnosl její závisí na opalrnosli a obratnosti 

 jeho, p.tk na dokonalosti uputřebovaného núslroju. Poznáváme z tohoto jednoduchého 

 výkladu, že zevrubnost inéřeni na mnohých okolnostech závisí, jakož i, že číslo takovým 

 niéřením ustanovené nikdy absolutní- pravé není, nýbrž jen více nebo méně ku pravdě se 

 přibližuje, při čemž velikost úchylky čili chyba měření na spůsobu upotřebeném , na ná- 

 stroji užívaném a na vědomosti měřiče závisí. U některých z těchto spfisobQ jest i mo- 

 žno, udali hranici této chyby, jakáž se nikdy překročiti nemiJže, u jiných není to ale 

 možné. Při svém měření upotřebil jsem trojího spůsobu, pokud mi totiž dle daných 

 místností jeden nebo druhý přiměřenějším býti se zdál. 



Nejčastčji upotřebil jsem spůsobu tak nazvaného trigonometrického. Tento záleží, 

 jak zniimo, v lom, že se nejdříve úhel kolmý čili úhel výšky zevrubně ustanoví, totiž 

 onen, jejž tvoří visura od stanovišlé ku předmětu měřenému s vodorovnou visurou v též 

 kolmé ploše. To se vyvádělo malým tlieoilotitem, opatřeným velmi jemným šroubem, 

 jíaiž se ještě 4—5 sekund ostře měřili da, a dle mého udáni v dílně c. k. pniytechnickóho 

 ústavu ve Vídni zhotoveným. Vodorovné vzdálcnosli bodů byly ustanoveny u hlavních 

 bodů výpočtem, u vělšilio dílu ale byly vzaly z jmenovaných Iři map ; porovnáním pře- 

 svědčil jsem se, že také v okolnostech nejméně příznivých chyba v distanci 30—40 sáhů 

 nepřesahovala. Poněvadž dle raňřickýcli zásad chyba v měřeni výšky, kleta z chyby 



v distanci vyplývá, zlomkem - se vyslovuje, při čemž h rozdíl výšky obou bodů, D 



distanci a d chybu v distanci značí, jest palmo, že při tomto spůsobu měřeuí prospěšné 



jest, veliké vzdálenosti za základ bráti. Neb méHme-li n. p. ze vzdálenosti 4000 sáhů 



vrch 40 sáhů nad našim stanovištěm vysoký, a kdybychom vzdálenost o 20 sáhů delší 



40X20 

 přijali, vypočtli bychom výšku hory o ,^^ = 02 sáhů čili o 1 střevíc a 2 palce 



4000 



vyšší, nežli jest. Také vysvitá z toho, že se tím spůsobem mnoho času získá, poněvadž 

 z jediného přiměřeně vyvoleného stanoviště všechny body změřili se dají, které spatřu- 

 jeme a jejichž vodorovná vzdálenost známa jest. 



Nechci zde vyvedením mathematických formulí k vypočtení upotřebených nikoho 

 unaviti, jen co poslední výsledek musím uvésti, že k tomu účelu obě formule 



., H = '■ -'" (; ;;; ^-f' - ; a ^) H = D tang » . 04347^ 

 cos (o) + 0-935 c) 6 - j 



voleny byly, v nichž U rozdíl výšky obou bodů, D vodorovnou vzdálenost jejich, ca 

 měřený úhel výšky, c úhel distance D u střcdobodu zemského a r poloměr země vyzna- 

 čuje. Tento spůsob měřeni zasluhoval by zajisté přednost přede všemi jinými spůso- 

 by, kdyby lámání světla v nestejně ohřátých vrstvách vzduchu v úhlu m nemělo za ná- 

 sledek chybu, jejíž povaha dosavad příliš málo proskoumána jest, aby se do počtu 

 vtáhnouti mohla. 



Před započatým měřením vybral jsem pomoci map nejpřiměřenější stanoviště a 

 spojil jsem je při svých vycházkách s uvedenými nahoře 10 body generálního štábu, 

 jnkož i mezí sebou kontrolními visurami, tak že celé okolí bylo pokryto sílí, jejíž uzly 

 JSOU uvedená slanovi.ště. Stanoviště tato a nadmořská jejich výška jsou v chronologi- 

 ckém pořádku ustanoveni svého následující : 



