= = 
Geologické cesty, 
vykonané v letě 1859 od Jana Krejčího. 
Příznivými okolnostmi podporován mohl jsem v letních měsících červenci, srpnu 
a září dvě vělší geologické cesty vykonali, o nichž zde přátelům domácího našeho 
přírodoskumu tím raději zprávu podávám, jelikož se týkají velezajímavých krajin vlasti 
naší českoslovanské. První cesla obmezovala se sice jenom na okolí Berounské, Hosto- 
mické a Zbraslavské, jakož i na okolí Pražské až k Buštěhradu, Kralupům a Vodolce, 
vedla mne ale právě do středu nejzajímavějších krajin našeho silurského útvaru. 
Příležitost k té cestě podal mi vážený můj přítel, pan hornický radda M. Lépold, 
kterýž co přednosta geologického skoumání v Čechách od c.k, říšské geologické jednoty 
k nám do Čech poslán, nabídnulí mé k zúčastnění se v té práci laskavě přijal a mně 
slavnému řediteli jmenované jednoty, panu dvornímu raddovi Haidingerovi, co spolu- 
pracovníka navrhl. Návrh byl s ochotou pobyrzen, načež mi bylo svěřeno vypracování 
geologické mapy okolí Berounského a Pražského na základě velikých map c. k. gene- 
rálního štábu ve měřítku £ palec — 400 sáhům, Čestná úloha mně takto svěřená byla 
by velmi nesnadná, kdyby právě krajina podotknuta již od 25 let nebyla vědeckým 
světlem objasněna od jednoho z nejznamenitějších zemězpytců, pana Jáchima Barranda, 
jehožto rozsáhlé studie, zvláště v oboru skamenělých zbytků mořských tvorů zde 
v nesmírné hojnosti uložených, nejhlavnější a nejoblížnější část práce obsahují. Vý- 
sledky těchto znamenilých studií jsou již částečně uveřejněny v slavném arcidíle: 
Systěme  silurien du centre de la Bohéme, jehož I, díl r. 1852 vyšel a jehož ostatní 
tři díly právě v tisku se nalézají. Zbývalo mi tedy jen hranice rozličných útvarů a 
vrstevných pásem na velké mapy přenésti a budí vu skal vyskoumali. Že jsem již po 
několik předešlých let okolí Pražskému zvláštní pozornost věnoval, túsnadnilo též 
v znamenité míře provedení mé úlohy, tak že práce má za poměrně krátký čas dvou 
měsíců z nejvělší části dovršena býti mohla © Hlavní výsledky této práce podám v ná“ 
sledující zprávě. 
Druhou cestu podnikl jsem do Slovenska, do lůna mohútných Tater a ostat- 
ních hor památné této země. Jednalo se mi hlavně o bezprostřední poznání útvarů 
slovenských, abych spisů v tom ohledu vydaných při spisování geologie, kterýmž se 
právě zanáším, s bezpečnějším úsudkem užívati mohl. © Skoumání bylo při rozsáhlosti 
krajin ovšem jen běžné, nicméně získal jsem dobrý přehled všech útvarů od rovin 
polských u Visly až k rovinám uherským u Peště. Viděl jsem kamenouhelný útvar 
Krakovský a skalky z jurového vápence a křidového útvaru u Krakova; navštívil 
„jsem podivuhodné ložiště kamenné soli ve Věličce, poznal jsem široké pásmo Karpat- 
-ských pískovců a hornin, náležejících k neokomskému a nummulitovému útvaru od 
Věličky až k rovině Novotržské. © Zde mne uvítaly nebetyčné Tatry, beze všeho pře- 
chodu z té roviny vystupující. Deště a mlhy nedovolily sice vystoupení na lepá temena 
jejich, avšak obešel jsem patu jejich skoro dokola od Novotržské roviny, Oravou a Lip- 
tovem až na Spíš. © Velezajímavé jest údolí Oravy, kteréž jsem celé od Trstenné až 
ke Kubínu ohledal, malebnost a geologická zajímavost skal z jurového vápna složených 
nejsou snad nikde tak ouzce spojeny, © Velikolepý obraz poskytuje údolí Váhu v Lip- 
tově od Rožmberka přes Sv. Mikuláš až k Hrádku. Klikaté dolomitové skály Liptov- 
