-= 43 = + 
Skoumání skal v těchlo místech není snadnou úlohou, neboť stěny porfyru jdou 
často kolmo do vody a zpylatel jest přinucen, strmými roklinami je přelézati a Vltavu 
na několika místech přeplavali. 
Podobné poměry panují též v údolí Sázavy, jehož nejdolejší část do této krajiny 
připadá. U vloku Sázavy do Vltavy naproti Davlám proslírá se mezi oběma řekami, 
vysokými vrchy kolkolem obstoupenými, malá tarasovilá vysočina, na níž stojí ves Hra- 
dištko. Nejposlednější výběžek této vysočiny, tak zvaná Sekanka, nese na sobě staro- 
dávné valy a příkopy zrovna nad slavným druhdy ostrovem ve Vltavě, kde slával bene- 
> diktinský klášter od Břetislava roku 1000 založený. Výběžek ten skládá se vesměs 
z břidlice, a taktéž obě stráně v údolí Sázavy okolo Přkovic, mezi nimiž zde ještě něco 
- místa pro louky a pole zůstává. Nad Pikovicemi proměňuje se však údolí v úzkou 
© skalnatou rokli, na levém břehu vystupuje vysoký Chlum, na pravém břehu vrchy u 
> Podloučí a Boholibu, tak že u břehu ani místečka pro stezku nezůstává. Pala těch hor 
skládá se z podivných pilovaných porfyrových stěn, které jako kulisy v divadle v ma- 
lebném skupení za sebou stojí a částečně též Sázavu prostupují. Dřevaři, kteří z jara 
-zde dříví plaví, jmenují tolo místo Ve vlnavci a U třešliboku. 
Příkré podotknuté stěny jsou porfyrové vrstvy do břidlice vložené.  Břidlice nabývá 
- zde všude zvláštního rázu, není více podobna k pokryvačské, nýbrž k pravé prahorní 
mastkové břidlici, a jest místem živcovou hmolou docela proniknuta. 
+, Křemenné žíly prošlehují břidlici a porfyr rozmanitě, náležejíce již k oněm zlato- 
nosným žilám, kleré v slavných druhdy dolech Jilovských se objevují. Dolování sahalo 
někdy až sem. V divoké rokli, která od Třestiboku k Podloučí a Boholibu vystupuje, 
pozorují se zříceniny stoupových mlýnů, taktéž zasypané ústí starých štol, z nichž některé 
i v údolí Sázavy a Vllavy se otvírají. 
7 Mimo jmenované břidličné a porfyrové kamení vyskyluje se v krajině této diorit, 
a sice též v podobných poměrech jako porfyr. Jak se porfyr z břidlic vyvinuje vy- 
stoupením živce a křemence a zmizením slídy, tak se vyvinuje z nich diorit přistoupením 
amfibolu a albitu. Kámen, který přechod tento prostředkuje, jest šedočerný afamiť, 
slohu skoro celistvého. Diority takové pozoroval jsem na mnohých místech Vltavského 
údolí. Skládají patu Hradiště naproti Zbraslavi, zvláště pak objevují se co vrstvy stří- 
 davé -s břidlicí na levém břehu řeky mezi Záběhlicemi a Strnadem. Jako v porfyru 
jsou i v dioritu obsaženy kousky břidlic méně proměněných, nebo plástvy delší, které 
„se všech stran v diorit přecházejí. Podobné diority jsou v sousedství všech jmenovaných 
bu porfyrových u Vraného, Skochovic, Sv. Kiliana, na Sekance, a z údolí vystupují 
temeno vysočiny, kdežto úlomky jich u Sloupu, Hvozdnice, Bojanovic, Hradišťka 
a Ted dséna v. poli často nalézáme. 
Jediná místnost jest mi známa, kde diorit na spůsob skalní žíly břidlici proráží, 
i samoty Jarov zvané, na konci rokle, která od Oňrobce dolů k levému břehu 
ivý se táhne. Příkrá skála na konci té rokle, nesoucí na svém temeně okrouhlý 
starobylý val a příkrov Na Xomoli zvaný, skládá se z tenkolupenné břidlice, která severo- 
3 chodně směřuje a k jihovýchodu zapadá. Kolmo k směru břidlic vystupuje zde z hlu- 
p kolmá žíla pěkného zrnitého dioritu, 3 sáhy mocná. 
-Sloh a budova skal jsou v krajině popsané zdánlivě velmi jednoduché.  Břidlice 
Zapadají všude k jihovýchodu pod žulu pod úhlem velkým 60—80 stop, Směr jde blíže 
| 
