“ — 465 — 
Popsané: břidlice a porfyry mají vůbec ráz více pahorního kamení 
nežli silurského; vlastní silurská soustava počíná v télo krajině takřka 
"<pig 
teprva s křemenným hřbetem Brdským. 
Mimo vrslevní plochy, jejichž severovýchodní směr jsem již na- 
značil, jsou břidličné a porfyrové skály prostoupeny ještě několika sou- 
slavami rozsedlin, kleré pravidelně dle určitých směrů pokračují. 
Jedna z těchto soustav rozsedlin jde k severoseverozápadu (h 11), zde 
obyčejně s kolmým úklonem k jihozápadozápadu. Dle toho směru řídí 
se v celku také údolí Vltavské, Druhá soustava rozsedlin jde kolmo 
"vyp 
"o00msv 
na směr vrstev k severozápadu. "Třetí soustava běží zároveň s vrstvami, Ť 
avšak s úklonem jiným než vrstvy mají, Na místech, kde rozsedliny S s 
© převládají, rozdělují skály v samé hranaté kusy; často jsou plochy < ž 
jednoho spůsobu rozsedlin zřetelnější než vrstevní plochy samy, a pak © 
(se podobají skály hmotám velmi nepravidelně zvrstveným, Také roz- Š = 
sedliny jmenované pocházejí z rozličných dob; neb jedny, totiž severo- sí CŘ 
východní a severozápadní, zasahují až do prahor sousedních, nikoliv ale 5 = to 
-do mladších útvarů, do kamenouhelného a křidového; rozsedliny severo- S E 
- severozápadní táhnou se však až do útvaru uhelného a křidového, a * 8 
-jsou tedy mladší nežli tyto útvary. S 
Úklon ploch vrstevních, jakož i čelné rozsedliny svědčí tedy 0 k 
„mohútných a několikráte opakovaných převratech, jimž celá krajina již S ž 
v pravěkých dobách podlehala. : s 
-Přiložený výkres představuje složení skal mezi Brdským hřebenem s. 
u Mníšku a Řídky a mezi Teletínem na žule ležícím. 1. jest křemenec "ě 
brdský, 2. pásmo mandlovců se železnými rudami, 3. azoická břidlice, a 
4. porfyr, 5. žula. E 
Druhé oddělení starého břidličného kamení v krajině vylknuté oů 
| malézá se severně od Prahy. Vltava, opustivši novější břidlice u Pod- sj 
- baby, vstupuje u toho místa znovu do nich a prorývá je úzkým skal- 
| matým údolím až ke Kralupům. Do oboru mého náležela vysočina 
Z mich složená od Dablic až k Vodolce na pravém břehu Vltavy, a na levém břehu od 
aby a Kralup až k Buštěhradu a Unhošti. Přidám zde k tomu ještě vysočinu na 
ju stranách Berounky u Starých Hulí a Hudlic, 
P Ačkoliv jsem studia svá v této krajině ještě neukončil, chci předce pro sóu- 
vislost již teď krátkou zprávu o ní podali. Neboť krajina ta není nic jiného, nežli 
“ n kraj mohútné pánve nejzpodnějších vrstev břidličných, jejíž jižní kraj jsme mezi 
raslavé a Slapy poznali. Také zde skládá břidličné kamení vysočinu, která od jihu 
s zponenáhla vystupuje a v průměru 900—1100 stop nadmořské výšky má. 
ivláště vynikajících hřbetů zde není, a jen tam, kde tvrdá křemitá břidlice, tak zvaný 
buližník, z měkších břidlic vyniká, pozorují se poněkud vyšší skalnaté kopce a kamýky. 
Mimo údolí Vltavy a Berounky proráží tu vysočinu ještě hluboké údolí Kačáka mezi 
M čovicemi a Družcem, pak údolí Šárecké, Ounětické, Okořské a Votvovické, v nichž 
„se všude pěkné skalní průřezy pozorují. Hluboké rokle v úbočích skal povltavských 
usnadňují též nahlídnutí do budovy skalní, Vůbec jest celá krajina mnohem schůdnější 
mežli vysočina předtím popsaná, a částečně jest i velmi úrodnými polmi pokrytá. Rozlič= 
