— 500 = 
padne. © Matičný louh jest síran sodnatý čili sůl Glauberova. Žluť se sfiltruje v ©vili- 
chových pytlíkách, kteréž se pod lisem vytlačí. Z pytlíků dá se žluť na lísách do su- 
šírny. Sůl Glauberova vymyje se horkou vodou z uschlé žluti, která se dá opět do 
sušírny, aby uschla, načež se ušlechtile rozetře a do kornňoutů po libře NN 
Libra barvy té prodává se za 10 zl. rak. č. 
L. 1858 podařilo se mi, jemužlo svěřena správa dotčené fabriky již ode tří leť, 
vynalézti spůsob vyrábění žluti barvy pomerančové. Spůsob ten rozeznává se od pře- 
dešlého tím, že se porazí žluť z roztoku uhličitana uranitého a sodnatého hydrátem 
kysličníku sodnatého  (žíravým nátronem). Poražená žluť má někdy skoro isabelovou, 
obyčejně ale pomerančovou barvu, zčervená však sušením a nabude rozetřením na mělný 
prášek barvy pomerančové. Barva ta jest zvláště v Anglii oblíbena a prodává se jí libra 
za 11 zl. rak. č. ' la 
K vyrábění žluti draslové dlužno upotřebiti místo sody potaše (uhličitanu drasel= 
natého), místo salnitru sodnatého salnitru draselnatého, a místo žíravého nátronu žíra- 
vého drasla. 
Žluť draslová nevyrábí se však v Jáchimově, poněvadž koná tu samu 4 
žluť nátronová. 
L. 1859 začala se v Jáchimově vyráběti též žluť ammoniaková. S řtimučiněíě 
vápnem upražená ruda uranová rozpustí se v kádi rozředěnou kyselinou sirkovou a troš“' 
kem- kyseliny dusičné.. Do sfiltrovaného roztoku, který nesmí býti příliš kyselý, uvede 
se ammoniak vybavený ze salmiaku páleným vápnem, čímž se porazí dvojuramitan am“ 
monatý s hydrátem kysličníku železitého. Poraženina vymyje se horkou vodou a roz- 
puslí se uhličilanem ammonatým, čímž chydrát kysličníku železitého na dno padne a uhli- 
čitan uranitý a ammonitý v roztoku zůstane.“ Vodní parou vyžene se kyselina uhličitá 
a žluť ammoniaková zůstane na dně, která se sfiltruje, vymyje, usuší, opět vymyje, vy- 
suší a na ušlechtilý prášek rozzetře. (Cena libry barvy té není ještě určena. © 
Tohoto roku prodala fabrika Jáchimovská žluti uranové okolo 30 SPRAtytt Má jušd 
asi 30000 21. n 
0, poměru novorozených zvířat k matkám co do velikosti, 
a o vzrůstu jich v první době životní. povnal 
Z přírodozpylných zápisků hospodáře Karla Lambla, professora na rolnickém ústavu v Libyerdě. * 
Povolání rolníkovo nejenom užitečné jest svými výsledky jednotlivým podnikatelům 
a veškerému občanstvu, alebrž poskytuje přírodoznalci pevného základů u skoumání rostlin“ 
stva i živočišstva; neboť žádný přírodozpytatel nemá předměty skoumání svého tak často 
a tak bezpečně v rukou jako rolník, žádný je nepozoruje s tak vytrvalým mnoholetým 
účastenstvím jako rolník na užitek vždy bedlivý, žádný je konečně nepěstuje a nemění 
podle libosti své tak jako rolník. Lesníkové zajisté jsou též v ustavičné stýčnosti s pří- 
rodou a bývají dobří skoumatelé zákonů jejích, avšak, nemohouce jeleny a zajíce, lišky 
a jestřáby své podle vůle krmit a vážit, daleko zůstávají za rolníkem, jenž, jak svrchu 
řečeno, všechno  předmětenstvo své v pevné ruce má, dle libosti měřit, vážit i počítat 
a ná ten spůsob zákony přírodní se vzácnou přísností a důkladností stopovati může. 
