- 
zj = 
druhy, a pak všeobecně mluviti o klimatických požadavkách ostatních. Vrby se mohou 
rozdělili dle podoby v pět kup, které jsou zároveň i geografické; známe toliž mezi 
vrbami: 1) stromovité, rostoucí v mírnějším ale i v teplém podnebí, pak 2) vyšší keřnalé, 
nejvíce s úzkými listy, které v celku jsou rozšířeny v krajinách mírnějšího podnebí; 3) 
prostřední keřnaté se širšími listy, které se nacházejí zvlášť ve chladnější části mírného 
podnebí ; 4) nezké keřnaté vrby, rostoucí jen v horách a v severních krajinách, a 5) 
trpasličí vrby, velmi nízké to křoviny, často jen mezi travou se plazící, v polárních 
zemích a na nejvyšších horách domácí, kde již jiných stromů neb keřů není. Stromovité 
vrby liší se znamenitě v svém rozšíření od sosnovitých stromů. Viděli jsme, že nase 
jedle, smrk, jalovec a borovice v jižní Evropě pouze na vysokých horách rostou, za 
to ale v nízkých krajinách vlaských, španělských a řeckých zvláštní druhy borovic, 
(jako Pinie, Pinus maritima, Laricio a j.) a jalovců jsou rozšířeny. Naše stromovilé 
vrby ale rostou v jižní Evropě rovněž jako u nás v bahnách a u řek nézkých krajin, 
nikoli v horách, a pokolení vrb jest tam jen našimi druhy zastoupeno. Jen v Algirsku 
roste zvláštní druh, Salix peduncularis. Uvidíme později, že i některé topoly se podobně 
chovají, a můžeme hned připojiti, že tato zvláštnost rozšíření jest mnohým bahenním 
meb vodním rostlinám společna. Příčiny toho leží na bílední. Předně vypařují mokrá 
místa tím více, čím větší horko na ně působí; čím více ale se vypařuje, tím více tepla 
se váže a tedy chladno se tvoří. Můžeme tedy říci, že panuje v letě na mokrých 
místech v prostřední a jižní Evropě a v severní Africe poněkud stejné teplo, a hlavní 
rozdíl mezi takovými místy u nás a v teplých krajinách záleží jen v tom, že tato letní 
temperatura u nás trvá jen 3 měsíce, tam ale 5, 6 a více, čím jižněji místo ono leží, 
a konečně mezi obratníky skoro celý rok. Druhá příčina leží v těchto rostlinách a 
stromech bahenních samých. Když toliž se tážeme, proč u vod jižních krajin nerostou 
i všechny naše ostatní stromy a byliny, kdežto tam větší horko není nežli u nás, a proč 
pouze bahenní, musíme odpověděti, že předně naše ostatní byliny a stromy nesnášejí 
mokrou půdu a tedy výhody oné použíli mohou jen bahenní byliny, zadruhé, že iz ba- 
henních bylin jen ony tam růsli mohou, které dovedou bez vyčerpání svých sil dlouhý 
čas vegetovali, jako n. př. některé stromovité vrby, které ve Vlaších již v únoru květou 
a až do konce listopadu zelené zůstávají. Víme z mnoha pokusů v sklenníkách, že většina 
našich rostlin takovéto dlouhé trvání tepla a vegetací nesnáší, a toto dlouhé trvání 
zrůstu jest příčinou, že n. př. vinná réva nevydrží v tropických krajinách, kde žádné 
zimy a ludíž i žádné odstávky ve vegetací není. Ostatně nacházejí i naše stromovité 
wrby a topoly své jižní hranice, neboť i ony potřebují zimního odpočinku, a známe vůbec 
jen velmi málo bahenních rostlin, které jsou až do nízkých krajin tropických zemí roz- 
šířeny, jako n. př. puškvorec a druhy rdesna (Polygonum). 
"7 Některé vrby stromovité (z části i vyšší keřnaté) a podobně i topoly chovají se 
ohledem na zimu též jinak než ostatní stromy. Jsou totiž velmi necitlivé  nejkrutější 
zimy, jen když tato netrvá příliš dlouho, a proto nerostou ani na vyšších horách střední 
Evropy, ani vysoko na sever, neboť jest tam čas vegetace pro ně krátký (trvá asi 
5 měsíců); v jižní Sibiři je ale nacházíme, ačkoliv tam zima jest mnohem tužší, neboť 
čas vegetací tam již trvá 6 měsíců. 
Co jsme právě pověděli o rozšíření bahenních rostlin na jih, platí přede vším o 
našich nejobyčejnějších vrbách stromovitých, o křehovce (Salix fragilis), popelce (S. amy- 
