« 
— 143 — 
zemích a na vysokých horách žijí, roste u nás jen Salix herbacea na Krkonoších. Pře- 
hlédneme-li rozšíření vrb našich v Čechách samých, tedy vidíme všude okolo vesnic 
stromovité vrby a S. pupurca, v lesích jivu, Salix capraea a S, cinerea, všecko druhy, 
které vůbec po celé střední a z části i v jižní a severní Evropě jsou obecné. V su- 
chých teplých středních Čechách rostou z vrb jen tyto. V rovinách Labe a Vltavy a 
též sem lam v kraji rostou některé vyšší křovité vrby, které jsou nejvíce v severním 
Německu a v západním Rusku rozšířeny, jako S. viminalis, mollissima, rubra a j., a svědčí 
o mírném ponebí našich hlubších krajin. V hornatějších krajinách rostou S. daphnoides 
a více rozšířená ješlě S, pentandra, pak mnohé z prostředních křovitých vrb, které více 
milují severní krajiny, jako Salix repens, rosmarinifolia a j. Zvláště obyčejná jest 
Salix aurita. V horách Krkonošských se nachází z těchto S. nigricans, silesiaca, myr- 
tilloides (také v Šumavě), hastata, phylicifolia, a z nízkých a trpasličích vrb S. Lappo- 
num a herbacea. Vůbec rostou ledy v Čechách ty samé druhy, které se nacházejí 
v západním Rusku, ale docela v jiném pořádku. Předně jsou tam některé vrby až na jih 
rozšířeny, kleré u nás jen vysoké hory obývají, jako n. p..myrtilloides, nigricans, Lappo- 
num, bezpochyby proto že nacházejí již v západním Rusku kratší vegetační periodu, jako u 
nás v horách. Velmi jižně jsou též rozšířeny z té samé příčiny S. aurita a pentandra, kdežto 
u nás hornatější krajiny milují. S. silesiaca zase, která u nás vysoké hory miluje, roste 
jen v okolí Petrohradu, proto že jen tam nachází mírnější léto a ne příliš studenou 
zimu. S druhé strany jsou mnohé druhy, jako stromovité vrby, pak S. repens, rosma- 
rinifolia, capraea a viminalis daleko na sever rozšířeny, které u nás do hor vysoko 
nevystupují, proto že v severním Rusku ještě jest větší letní teplo; jen S. hastata, phy- 
licifolia a herbacea chovají se v horách našich podobně jako v severním Rusku, a S. 
purpurea, daphnoides, rubra a j. podobně ve vystupování na sever a v rozšíření na jih, 
jako u nás při vystupování do hor z příčin nahoře udaných. 
Vidíme tedy u nás vrby v jistém pořádku z teplých nízkých krajin až do hor roz- 
pořádané, v severním Rusku ale, kde krátká vegetační perioda, jaká bývá v našich horách, 
již na jihu se vyskytuje, za to ale letní teplo našich teplejších krajin ještě v severních 
zemích panuje, jsou vrby tyto promíchány, a jen ony, které potřebují chladnějšího léta 
a mírné zimy, jsou obmezeny na Baltické kraje. 
Ostatně jest Rusko mimo jižní Sibiř a západní a arktické kraje (kde rostou nižší 
druhy) velmi chudé na vrby, a ve větší části země rostou jen ony obecné druhy, které 
i u nás všude po kraji jsou rozšířeny. 
Topoly mají v rozšíření poněkud podobnost s vrbami stromovitými, proto že mi- 
- lují (mimo osyku) rovinu a že jsou daleko na jih rozšířeny, pak také v tom, že ne- 
tvoří jako borovice, smrky atd. lesy, nýbrž rostou porůznu mezi jinými stromy. To 
platí hlavně o bílém, sivém a černém topolu. Bílý topol (Populus alba) roste po celém 
jihu až do Algirska a v střední Asii. Též v jižním Rusku jest všude rozšířen, na se- 
ver ale má hranice, jaké jsme posud neviděli. V Skandinavii jest podobně rozšířen jako 
bělice, do prostředního Švédska a Norvéžska, v Rusku ale jde na západu jen až k 45“, 
v Polsku- pak vystupuje hranice jeho výš a výš až k 57% na východu u Kazaně. V Sibiři 
drží se jižně, na hořejším Obu a Irtiši a v Davurii, odtud jest rozšířen až do Kamčatky. 
Docela podobně se chová topol černý (P. nigra). Zdá se, že na jihu není tak rozšířen 
- jako předešlý druh, v Skandinavii jde trochu dále na sever, taktéž v Rusku, neboť jde 
