a | ARA do 
Stromy a keře, o klerých jsme posud mluvili, jsou, jak jsme viděli, z větší Části 
v Rusku až severně k čáře od Pelrohradu ku Kazani rozšířeny; jiné, jako borovice, smrk, 
některé křovilé vrby, sivá olše, břízy, osyka, vystupují až do nejstudenějších krajin, a ještě 
jiné konečně obývají pouze severní neb arklické země, a jen malá část křovilých vrb, ze 
sosnovilých stromů jediná jedle, jsou obmezeny pouze na západní a jižní hornalé krajiny 
s mírnějším podnebím. Při tom rostou na místě našich druhů, které jen v evropském 
Rusku jsou rozšířeny, v Sibiři podobné formy, jak to vidíme u modřínu, limby, smrku, 
zelené a sivé olše ald., tak že můžeme v celku říci, že konilery čili sosnovilé stromy, 
pak vrby, topoly, břízy a olše v Ruské říši jsou velmi hojně, některé z nich hojněji 
nežli v ostatní Evropě zastoupeny, a že jen severní Sibiř jest poněkud chudá na druhy, 
neb scházejí tam vrby stromovité a mnohé keřnaté, pak olše černá, a topoly vyjma 
osyku. Jinak se to má u stromů, o kterých nyní jednati chceme, u buků, dubů, habrů 
atd,, které bolanikové jmenují kupulifery. Tyto bývají vůbec jen v jihozápadním Rusku; 
a scházejí v Sibiři docela. 
Nejvíce se liší Rusko ve své floře stromové od střední a západní Evropy tím, že 
ve všech zemích k vlastnímu Rusku náležejících schází úplně buk (Fagus sylvatica). 
Tento strom chová se ve svém rozšíření poněkud podobně jako jedle. Nachází se 
v Rusku jen na západě, v přímoří až do Kuronie, v Polsku, ve Volyni a na Podolí, pak 
na jihu na Krymu a v horách Kavkazských. V Sibiři schází docela a nemá také zá- 
stupce. V ostatní Evropě drží se jako jedle hlavně západních zemí, má ale při tom 
mnohem větší rozšíření na jih a na sever. Buk jest hlavní lesní strom vyšších hor 
jižních zemí, španělských Sier, Apenin, Nebrodských hor v Sicilii a všech pohoří na 
Adrialském přímoří, v Istrii, Dalmacii, v Řecku a v Malé Asii, nejvíce ve výšce od 
2000“ do 4000, kde již duby a kaštany nerostou. Sosnovité stromy, jedle neb černá 
borovice. (Pinus Laricio), tvoří jen sem lam v jmenovaných horách rozsáhlé lesy, a 
nejsou, jako v horách střední Evropy smrky neb jedle, charakterisující stromy vyšších 
krajin. Jejich místo zaujímá tam buk, on jest pro obyvatele jihu znak chladného horského 
podnebí, jako pro nás smrk, Do rovin nesestupuje buk nikdy v jižních krajinách, a 
strom v okolí Římském rostoucí, jemuž Římané dávali jmeno fagus, byl vlaský dub 
(Ouercus Esculus). V jižní Francii nacházíme buk také jen na horách, v prostřední a 
severní ale i na rovině v krásných lesích. V západním Německu jest buk spolu s duby 
hlavní lesní strom v rovině a v horách, a jest i rozšířen po celém přímoří v Holštýnsku, 
v celém Dánsku a laké v Meklenburku a Pomořanech, kde mu půda svědčí. Ve východní 
polovici Německa nacházejí se bukové lesy jen v horách, v rovině roste buk jen roz- 
v těchto krajinách již poněkud kontinentální klima s horkým, suchým letem vládne, a 
jen krajiny u moře a v horách chladnější, vlhčí povětří mají, jakého si žádá. Podobně 
se chová bezpochyby také v Polsku, a není snad tam mimo Tatry a Bukovinu buko- 
vých lesů. © V Norvéžsku jde trochu severněji nežli v Ballickém přímoří, a také ve 
Švédsku sem tam až do Upsaly se nachází, v celých lesích roste ale jen v nejjižnějším 
Švédsku, v Skonenu, V Čechách roste buk podobně nejvíce v horách, a to zřídka v čistých 
lesích, nejvíce jako jedle a spolu s ní roztroušeně mezi smrky. V středních Čechách 
byl dříve jako i jedle velmi rozšířen, kulturou ale tyto krajiny vypráhly a podnebí se 
tak změnilo, že již bukům není příznivé. Veliký buk u Závisti, pokud mi známo, mívá 
