= bb = 
mají za příčinu zimní teplotu, nýbrž jarní, neboť čára z Ballického pobřeží, běžící přes 
Moskvu k Orenburgu, spojuje místa stejného tepla v dubnu, totiž průměrně 40. 
V mnohém ohledu jinak se chová křemelák (Ouercus pedunculata). Roste v jižní 
Evropě nejvíce © rovinách, n. př. v jižní části království Neapolského, a má v střední 
Evropě, ve Francouzsku, v Německu a v Uhřích, také nejkrásnější vzrůst v rovinách ; 
do hor nevystupuje v celých lesích nikdy tak vysoko jako drnák. Že takto na jihu i 
v mírném podnebí v nejteplejším pásmu rovin roste, nečiní to proto, že více miluje teplo 
nežli drnák a že se štílí zimy, nýbrž bezpochyby proto, že žádá hlubokou vlhčí půdu 
naplavených rovin, neboť roste mnohem výše na sever nežli 0. sessiliflora. V Skandi- 
navii jde až k 609, v Čuchonsku až k 61% a pak jde severní hranice přes Petrohrad 
a Vologdu k Permu pod 57%, Severní hranice tyto souvisí se stejnou teplotou máje 69; 
ostatně nelze dle nynějšího stavu vědy vysvětliti, proč drnák a křemelák mají tak rozličné 
hranice severní. Východní hranice tvoří Ural, v Sibiři schází jako drnák, a zdá se, že 
větší zimu lednoveu než 119 nevydrží. Jižně od této čáry roste dub tento porůznu 
na kraji lesů, teprva jižně od Volby tvoří souvislé lesy, pak v Polsku a v zemích Bal- 
tického přímoří. 
V jižním Rusku jsou lesy vůbec vzácné a vidíme dub jen na břehách řek v lesích, 
promíchaných s planými jabloňmi a hruškami. "Též v Ukrajině sem tam se vyskytují du— 
bové lesy, nejvíce ale roste i tam dub v lesíkách, sestávajících z rozličného stromoví, ja- 
sanů, lip'a javorů. Na Krymě a na Kavkaze jest křemelák obyčejný v nižších kraji- 
nách. Mimo tyto duby nacházíme v Ruské říši ještě Ouercus Mongolica, podobný na- 
šemu drnáku, v zemích Argunských a Amurských, pak na Kavkaze zvláštní odrod drnáku, 
pak Ouercus macnanthera s listem vezpod plstnatým a hluboce lalokatým, a O. castaneae- 
folia s listem podobným jako u jedlého kaštanu. V jižním Rusku na břehu Donu našel 
se 0. Cerris. Tento druh, ve Vlaších a v Řecku zvláště v horách obecný a též v Ra- 
kousku a Uhersku rozšířený, má krásné tmavozelené, lesklé listy se špičatými laloky a 
hlavně se vyznamená miskou, dlouhými ježatými šupinami opatřenou (0. castaneaefolia a 
macranthera mají podobné plody). U nás pěstovaný (m. př. na Žofině) daří se velmi 
dobře a svědčí o našem mírném podnebí. Drnák a křemelák rostou u nás hlavně jen 
v údolí Labském v rovině Budějovické a okolo Třeboně v krásných vysokých lesích a 
s: obrovským vzrůstem, v hornatější části středních Čech bývaji pěstovány na nízký les, 
a jen sem tam se nalézají veliké stromy. Bylo by i tu žádoucno, aby se zprávy o lesích 
dubových od čtenářů venkovských podaly, zvláště kde se souditi může, že nejsou uměle 
založeny, nýbrž že v krajině od slarodávna divoce rostou. 
Musím se zde též zmínili o zvláštním střídání se lesních stromů, jehož známe v Če= 
chách jen málo příkladů. V Šumavě se pozorovalo, že na horách, kde před stoletím 
ještě čisté krásné bukové lesy stály, nyní jen rostou smrky, a buky mezi nimi roztrou= 
šené se vzrůstem zakrnělým. © Za mnoho let prý zase smrky látky potřebné z půdy vy- 
čerpají a zahynou, mezi tím vyrostou zakrnělé buky, nesou hojné plody a les omladí se 
samými buky. Ve Francouzsku na mnoha místech zaujaly duby místo bukových lesů; 
v Dánsku zase pokrývají nyní buky veliké prostory, kde jinde borovice a břízy rostly. 
Tuším že zvláště v starých archivech okolí Rakovnického a Křivoklátského se najdé 
udání dosti, ze kterých by se poznati dalo, které stromy v dávných stoletích panovaly 
v tamních. lesích, když ještě řeč nebýla o umělém setí, + id 
