+ 
„Chovám přesvědčení, že za několik dní (psalť 22. pros. 1859) se opět spatřili 
dá tečka černá, okrouhlá, drobounká, před sluncem přebíhající šikmou čárou, jejíž ná- 
klonní plocha ku ploše ekliptiky bude činiti úhel položení mezi 59 + 4 a 79 + %;, a 
že oběžní dráha v léto ploše ležící sekati bude plochu oběžní dráhy zemské blízko 18309 
směrem jihoseverním, že, leda by byla výstřednost oběhu přenáramná, bude možná spa- 
třiti onu černou tečku, přebíhající průměrem slunce asi časem půl páté hodiny. Tato 
černá tečka bude při nejvyšší pravděpodobnosti planeta, jejíž přechod před sluncem jsem 
pozoroval 25. března 1859, i budeť pak možná vypočílati všechny elementy jejího oběhu. 
„Mám příčiny se domnívati, že vzdálenost její od slunce jest menší než od Mer- 
kuria, a že těleso toto jest ona planeta aneb jedna z planet, o jejichžto jsouenosti na 
blíži koule sluneční vy, pane direktore, před několika měsíci jste zprávu podal.“ 
Y sezení císařské akademie věd 2. ledna 1860 podal pan Leverrier zprávu o od- 
krylí nové planety zamerkuriové, to však slovem suchoparným, až příliš akademickým, 
„My (praví p. abbé Moigno ve svém časopise Cosmos) podáme níže tu samu zprávu, 
jak jsme ji slyšeli den před tím v saloně pana Choguela, tchána páně Leverrierova. 
Byloť to pro nás vzácné vázaníčko k novému roku, blahá zpomínka na dlouhý čas, i 
vážíme si za štěslí, přenášeli to na potomstvo. Ve své akademické přednášce prohlašuje 
pan L. výslovně, že pozorování páně Lescarbaultovo jest první a jediné skutečné pozoro- 
vání nové neznámé planety. On nepřipouští pozorování pana de Cuppis, jenž chtěl vi- 
děti černou okrouhlou tečku, která polřebovala dlouhých šest hodin, aby přeběhla tětivou 
slunce, ani Pastorffovo, jenž se díval na přechod planety i s jejím průvodcem a j. Zde 
postavíme jenom pouhá čísla nebo základní elementy té nové hvězdy: 
Vzdálenost od slunce — 01427 (vzavše vzdálenost země od slunce — 1), méně 
než polovice vzdálenosti Merkuriovy — 04... 
Čas oběhu. <. . — 197 dní, čtyrykrát kratší času oběhu Merkuriova. 
Náklonnost dráhy ©. — 129 58' 52". 
Doba, za kterou možna se nadíti jejího opělného objevení, v měsíci březnu nebo září. 
„„Pan Lescarbault, pozorovav r, 1845 Merkuria sluncem přecházejícího , soudí býti 
průměr planety sotva čtvrtinu průměru Merkuriova, což by činilo — 0235, vezmouce 
průměr Merkuria — 1. Leverrierův počet z perturbací žádá, aby spousta planety za- 
| bavující byla skoro rovná spoustě Merkuriově, z čehož by sledovalo, že kdyby nové 
hvězdy hutnost byla menší, nemohla by býti samojediná, ano muselo by se jich ještě 
-tré nebo čtvero takových nalézli. 
-7 Pan Leverrier nikoliv nepopírá, že by odkrytí planely nebylo se někdy stalo před 
uveřejněním jeho výpočlů a výsledků: váží si lo však za štěstí, že, složiv na stůl Aka- 
demie první průby své ouplné práce, může dokázali, že jeho theoretická uzavření byla 
docela neodvislá ode všech pozorování předešlých a ode všech a priori vystavených ideí 
o bytnosti planety bližší nežli Merkurius.“ 
Podáme nyní popsání cesty Leverrierové do Orgěres následkem listu Lescarbaultova 
nahoře sděleného; a přísného, ba soudného ohledání všech okolností při odkrytí nové 
planety, o čemž pan Leyerrier se známou svou živoslí na besedě u pana Chogueta, svého 
tchána, vypravoval, což neméně živě svědek zprávy té, p. abbé Moigno, ve svém časo- 
pise (Cosmos 4. Livr. 6. ledna 1860 p. 22) sděluje. 
