nepoznaných. Tyto důkazy staly se klíčem k rozluštění zdánlivých nepravidelností, po- 
zorovaných na pohybech země a Merkuria.  Jestiť úlohou očitého pozorování, konečně 
i skutečnost těchto hvězd dokázali. Pan Leverrier poukázal astronomy na pilné ohledá- 
vání výjevův, jež se dějí na povrchu slunce. Ku konci posledního prosince obdržel p. 
Leverrier list datovaný z malého městyse departlamentu d'Eure et Loir, Pan Dr. Les- 
carbault, lékař v Orgěres, ohlásil učenému panu akademikovi, že 26. předešlého března 
pozoroval planetu přecházející kotoučem slunečním. P. Leverrier odebral se bez pro- 
dlení do Orgěres, ohledal přísně nástroje od pana Lescarbaulta užité, vyslechl jeho vý- 
klady a důkazy, i bylo mu lze přesvědčili se o důležitosti pozorování 26, března, Tyto 
výsledky byly p. Leverrierem sděleny akademii věd v sezení 2. ledna, a ohlášeny mno- 
hým cizozemským hvězdárnám. 
„Tím se opětně událo, že pozorování skutečné dalo svědectví mohúlným sledo- 
váním počtářským. 
„Mnohá léta se p. Dr. Lescarbault vášnivě zanášel skoumáním úkazův nebeských, 
měl však jen skrovné prostředky pozorovací. Zatím ale neuskrovnil ničeho svým snahám, 
věnovali se s největší nezišlností a horlivostí opatrování nemocných, a toliko vytrvalost 
bezpříkladná mohla usnadniti mu všeliké obtíže, jež bylo překonati. Pan Lescarbault 
zřídil si sám všechny své nástroje, a uměl neunavným svým důvlipem s nimi tak za- 
cházeti, že správnost, jakou pozorování svá vykonal, v obdivování uvedla posuzovatele 
i nejovičenější. Hlas veřejnosti vzdal již hold čestným těmto snahám, a Vaše Majestát- 
nost, jenž zná uvážili každou zásluhu, ráčila mně dovolili, abych směl navrhnouti odměnu 
panu Lescarbaultovi, která by upřímné jeho oddanosti vědám a zásluhyplné skromnosti 
sloužila za nové povzbuzení. Přicházím ledy blahovůli Vašeho Majestátu žádati o jme- 
nování pana Dr. Lescarbaulta členem císařského řádu čestné legie.“ 
S druhé strany učinili tři spolupracovníci časopisu La Presse scientifigue, doktorové 
Pařížští, pp. Felix Roubaud, Legrand du Saulle a Caffe, návrh sboru lékařskému a vě- 
deckému světu Pařížskému vůbec, aby p. Lescarbaultovi ke cti dávána byla slavná hostina, 
jenž by se odbývala 18. února v hostinci du Louvre rue de Tivoli. „Zajisté “ přidává 
pan redaktor Cosmosu, „rádi vidíme slaviti bratrskou hostinu odkrytí, jehož sláva svým 
světlem ozařuje i veškerenstvo lékařské; avšak bychom se mnohem raději účastnili pe- 
něžitých sbírek, jichž účel byl by věnovati panu Lescarbaultovi helioskop výtečného díla, 
jímž by byl v stavu v nejkratší době zase postibnouti hvězdu, jenž má zvěčniti jeho 
jmeno '). Nového, opětného pozorování je tím více třeba, an tato nová hvězda nemůže 
dříve jmenem býti nadaná, leč by se jí zlíbilo opětně se okázati. Jmeno se nabíží od 
mmohých stran mých dopisovatelů, mnozí mne k tomu mají, abych sám v té věci první 
krok učinil, což mně ovšem nepřísluší, dotírajíce na mne, abych jí dal jmeno Vulkana. 
Jest arci pravdě podobno, že obdrží jmeno Vulkana. Ostatně pan Babinet, který, již 
dávno tomu, též tušil její bytnost na nebesích, jmenoval ji Vulkanem již tehdáž, když 
se domníval, že jest ještě v slavu tvoření se z oněch oblaků světových, jenž dávají 
původ růžovým výrostům na pokrají slunce v době jeho ouplného zatmění,“ Tolik p. Moigno, 
"1 Podle nejnovější zprávy Lescarbault pozvání k hostině nepřijal za příčinou své lékařské 
praxi na venku; možná že se Pařížští lékaři jiným spůsobem oslaví, snad darem od 
-0% pana Moigno navrhovaným. 
