— AM — 
novorozence bývá ještě měkké a nahé, nohy průzračné, kusadla a bradavky přádací ne= 
vyvinuté; protož neopouští ještě hnízdo své, čekaje pokojně na první svlékání kůže, jenž 
několik dní po vylíhnulí následuje. Po tomlo šatů obnovení dostává po těle. chloupky, 
kusadla a bradavky jsou dokonalejší, celý zevnějšek co do barvy tmavší „a kresby na 
zádech znalejší a určitější. Nový tkadlec opustí se svými bratry hnízdo a každý počíná 
pro sebe někde na blízku tenata rozproslírali, a to beze všeho návodu a pobídnutí — 
z vlastního jen pudu. První výrobky mladých síťařů. podobají se docela oněm starých 
pavouků toho druhu, jen že jsou poměrně menší a trochu nemotorněji zosnované,, Než 
doroslou, svlékají se mladí pavouci ještě dva- i třikráte. 
Pavouci milují samotu. Většina zdržuje se v temných, stinných, od hmyzu hojně 
navštěvovaných místech, Kouty v chlívech a opuštěných bytech, skuliny a dutiny stromů 
a listnaté keře slouží jim za přebyt a za skryt při číhání na zvěř. Jediný voduch (Argy- 
roneta aguatica L.) obývá v stojatých vodách, ačkoli voda jeho živlem není. V rozse= 
dlinách skalních a u vchodu hlubokých jeskyň často obrovská přediva křižáků rozpiatá 
nalézáme, jakoby přístup do vnitř zabraňovati chtěly.  Číhající pavouk jest tu strážce 
posvátného ticha. Bez milosti ubodává bzučící hmyzek, jenž se do vnitř odvážili chtěl. 
Nejsouť pavouci veselí druhové, jako mnohé mušky a včeličky, jenž na výsluní své 
kovolesklé barvy a rozmanité formy na odiv staví; jsouť oni více samotáři, jenž vzdálení 
od světského hluku v skrylu své řemeslo provádějí, 
Všickni pavouci živí se krví, jiných živočichů, zvláště hmyzu; jsou ledy dravci. 
Mouchy, komáři, jepice a malí motýlkové jsou jim v našich krajinách obyčejnou potravou, 
Při útoku na zvěř jest pavouk velmi odvážlivý a smělý. Seznav však převahu nepřítele, 
upustí hned od boje. Chylí-li se vosa neb včela do sítě, vyřílí se na ni v koutku čí- 
hající pavouk a ovíjí lapenou zdaleka jen nitkami s podivuhodnou obratností a rychlostí; 
znáť on dobře její žehadlo. Na velké mouchy spouští se bez rozvahy a s prudkostí, neb 
se tu nemá ani silných kusadel ani ostrého žehadla co báli. Ve spůsobu, jakýmž se 
pavouci své kořisti zmocňují, projevují rozliční druhové velkou rozmanitost.  Všickni 
ale usmrcují chycený hmyz stejným spůsobem, totiž jedem, jenž vetnutými kusadly 
do rány vniká '). 
O hladu vydrží pavouk dlouho, Vloni přezimoval jsem samičku druhu Euchariá 
guadripunctata U., aniž po celý ten čas co žráli dostala; v březnu jsem jí hodil čtyry 
mouchy, z nichž tři v brzce jednu po druhé vyssála, čtvrtou pak opřadouc na pozdější 
dobu ponechala. V zimě nakladla po dvakráte hojnost vajíček.  Kannibalské chutě pro- 
jevují pavouci jen tenkráte, když jich mnoho pohromadě bývá a hlad je k tomu nutí 
(což zvláště platí o mladých pavoucích, dokud ještě z hnízda se nerozprchli), aneb o boji 
samičky se samcem, kdež poslední, neuklidí-li se dosti rychle, podlehává. 
Příroda neobdařila pavouky ani tělem opancéřeným k ochraně proti silnějším ne- 
přátelům, aniž jim propůjčila křidel, jako příbuzným hmyzům; za to však opatřila je 
látkou přádací, z níž důmyslné sítě, bezpečná obydlí a pevné zámotky k vlastnímu a 
svého potomstva zachování zhotovovali je naučila. Pavouk se spouští po vlastní niti 
s výšky na zem , vylézá po ní opěl nahoru, táhne smělé mosty od stromu ke stromu a 
projíždí na malém chumáčku z hebkých nitek odhodlaně vzduch, počínaje si tak, jako- 
+) Popis tohoto ústroje viz v Živě r, 1853 str. 60. 
