M 
by byl okřídlen. — Znářno, že housenky motýlů a některých hmyzů žilnokřídlých (Hy- 
menoptěra), jakož i Známá larva Iva mravenčího (Myrmeleon formicarius L.) před za- 
pupením se hedvábnými vlákný opřádají; ale nikde v živočišstvu nenalézáme ústroje 
přádací tak vyvinuté a v životě žádného tvora nemají tak velký úkol, jako u pavouků. 
Na konci měkkého zadečku nalézají se u pavouků velikánů (Mygalida) dva, u ostatních 
tři páry bradavek. Jednotlivá bradavka, otupenému kuželi neb válci podobná, má na 
ploše koneční veliké miožství těnounkých otvorů či rourek, z nichž pavouk vlákna hedvá= 
bitá vypouští. Pavouci iřiohou dlé libosti bradavky v rozličném směru pohybovati a bůď 
jen z jedné nebo ze všech najednou vlákna vytlačovati, od čehož i tloůštka usoukané 
niti závisí. Látka přádací, nalézající se uvnitř těla v rourovitých žlázách, jest mokvající, 
leptavá šťáva, jenž na vzduchů tuhne, zůstávajíc měkkou a pružnou. 
Tkaniny a kokony rozličných druhů mají i podobu rozličnou. Tak víme, že pavouk 
domácí v našich koutech zcela jiného tváru sítě přede nežli křižák obecný, ba mnozí 
docela žádných sítí nelíčí. Ale pavouci toho samého druhu vyvozují vždy stejné tkaniny 
a zámotky. Toho použili novější přírodozpytci a rozvrhli dle podoby výrobku a dle 
Spůsobu Života řád pavouků pravých či přádacích na několik čeledí, které zde jednotlivě 
uvedu, a co hlavního a paměťihodného o kterém druhu známo, podám. 
Nejobratnější a nejumělejší tkadlci mezi všemi pavouky jsou: 
1. Křižáci (Epeiridae). 
Očí 8 ve dvou řadách (dle výkr. 1.) sestavených. Tělo nej- 
více ovální, nabubřelé, někdy shora dolů stlačené: První pár 
a stke jara? Já nohou nejdelší, třelá nejkratší. Tenata jejich jsou kruhovitá a 
kolmo visící. 
(Výkr. 1.) 
Nejznámější ze všech sem náležejících pavouků jest zajisté. křižák sobecný 
(Epeira diadema L.). On bývá ještě nejvíce všímán, ba požívá jakési vážnosti, neboť 
did ho šetří pro jeho z bílých puntíků sestávající kříž na zadečku a má ho za posla 
štěstěny a předpovidatele času. U pověrčivých loteristek zaujímá křižák po snáři první 
místo. Zavírají ho 'do sklenice, do níž všech devadesát čísel na kousky papíru napsaných 
vhodili, a která z nich křižák do pavučiny zaplete, ta platí za „živá numera.“ Tu ovšem 
nezná křižák důležitosti svého úkolu. Jeho se táže i rolník přede žní na čas. Pilně-li 
křižák pracuje, nastane prý pěkné počasí; když však síť jeho potrhána a síťař sám někde 
zalezlý jest, tu zase déšť očekávati lze. Někteří spisovatelé, jako: Ouatreměre-Disjonval, 
Schmidt, Weber a j. v., napsali celé knihy o křižáku a pavouku domácím co předtušiteli 
počasí, a pojmenovali tato svá nejistá a bezdůkladná udání „araneologií.“ © Než však buď 
tvrdohlaví pavouci dle oněch zákonů se více řídili nechtějí, aneb oni pánové něco, co 
náhodou jednou neb dvakráte pozorovali, za nezvratné pravidlo vydali. Jisto jest jen to, 
že pavouci jsou při jasném povětří čilejší a pracovitější než při špatném; což však též 
o hmyzech a jiných živočiších platí. 
Mahoinedáné ctí velini křižáka a vypravují o něm následující pověst: Prorok Ma- 
homed 'pronásledován od svých nepřátel, Koreišitů, ukryl se před nimi'do hluboké jeskyně. 
Tu prý upředl křižák (Dzaouthat) v brzkém čase před vchodem velikou síť. Pronásle- 
dovatelé se přiblížili, jeskyni však 'pávučinou zastřénou našedše brali se dále; neb se 
