=, n E 
přehlíží vylrvale své loviště. Na té neb oné straně zavadil po svém zaměstnání letící 
hmyzek o hebounkou síť a již náš čihař, otřesením léče o tom uvědoměn, vyskočí na 
zaplétajícího se broučka, opřádá jej nitmi a zakusuje chycenou obět. 
(Výkr. 3.) Sameček u křižáků (výkr. 3.) bývá vždy menší a 
mnohem outlejší nežli nabubřelá samice, a rozeznává se 
hlavně tím, že má na konci makadel svých malou kulatou 
paličku. V čas lásky, obyčejně na jaře neb na podzim, 
vyhledá si sameček nějakou společnici. Zvolna jen a se 
strachy se přibližuje k síti rozmarné samičky; horoucí srdce 
jeho dodává mu smělosti. Z opatrnosti však vleče nit vždy 
za sebou, neb ji zná, tu divokou, vší lásky romantické 
prostou samici. Zatím ona, zpozorovavší jej, s potutelnou 
myslí mu jde vstříc a hledí bázlivého samečka kusadly 
ab přirozená délka. svými uchvátiti. Obezřelý milenec shoupne se však rychle 
dolů, zůstana ve vzduchu na niti viseti. Takové uvítání nepřivede ho hned k zoufalství; 
vyleze po niti zas nahoru a opětuje své vyznání lásky. Páření děje se u pavouků pra- 
zvláštním spůsobem, v celé živočišné říši nenalézáme cos podobného. Paličkovité makadlo 
u samce obsahuje uvnitř rohovitý, závitkovitý ústroj, kdež spermatozoy či látka zúrodivá 
uložena jest. Před pářením otřesou se oba úsilně, a samec přitiskne paličku svých ma- 
kadel na ústí rodidel samičích na bříšku se nalézajících, při čemž látka zúrodivá do 
vnitř rodidel vniká. V tom postavení setrvají jen několik okamžiků; střelhbitě se spustí 
sameček po nili dolů. Brzy ale vrátí se k samičce a předešlý výjev se opakuje. Látka 
zúrodivá nepřipravuje se v makadlech samčích, ale uvnitř bříška, spůsob přenášení jejího 
však nebyl ještě pozorován. Přípravy a páření samo neděje se u všech pavouků stejně. 
Každá čeleď, ba i mnohý rod má tu své zvláštnosti. Tak zúrodňuje sameček druhu 
Tetragnatha extensa z čeledi této samičku rychlým a střídavým přibližováním pravého 
a levého makadla k ústí rodidel. Jediné zúrodnění postačuje u některých druhů pro 
celý život, podobně jako u včel. Samička bývá často nevrlá; někdy uštkne nebohého 
samečka na první setkání. Jed hmyzům smrtelný jest i zhoubný pro něho, a tak mívá 
jeho láska zlou odplatu. 
Samičky kladou na podzim vajíčka, vždy asi 80—120 najednou, a přilepují je 
na ploty neb větve stromů, obalujíce je hustou a pevnou přízí k ochraně proti mrazům 
zimním. © Již v předešlém století zkoušelo se na mnoze, zvláště ve Francii, z těchto 
zámotků hedvábí připravovati. President Bon a po něm proslulý fysik Reaumur učinili 
v tom ohledu mnoho pokusů, než ale pro množství obtíží nechtělo se jim toto hedvá- 
bnictví dařiti.  Reaumur zřídil zvláštní fabriku přádací, krmil křižáky žížalami a čerstvými 
pisky (nezralými brky) mladých holubů, pavouci ale sežírali se přece raději vespolek. 
Tremeyer a anglický obchodník Rolt použili vlíken z kokonů pavoučích s větším pro- 
spěchem. Vlákna obyčejného křižáka jsou arci slabší (asi pětkráte) nežli zámotku bou- 
rovce morušového (Bombyx mori), známe však velké druhy pavouků z horkých pásem 
afrických a amerických, jenž podobně silná vlákna tkají jako bourovec, a dali by se 
ještě snadněji akklimalisovati nežli tento. V novějším čase přišlo celé hedvábnictví 
pavoučí v zapomenutí, 
