—. 9% — 
z nichž asi člvrtina na Evropu připadá. Oslatní obývají v Africe a v Americe. V Čechách 
napočetl jsem dosud jen následujících 24 druhů: Heliophanes truncorum, cupreus, dubius, 
nitens, flavipes; Calliethera scenica, histrionica, varia, ambigua; Marpissa muscosa; 
brevipes; Dendryphantes hastatus, medius; Euophrys falcata; Phoebe saxicola; Ino 
pubescens, terebrata, tigrina; Dia guingueparlita; Pales crucifera; Pandora striata; 
Maturna arcuata; Attus frontalis, striolatus. 
9.. Pavouci velikáni (Mygalides). 
Řada pavouků pravých končí se zvířaty velikostí a sílou nad ostatní druhy vynikajícími, 
(Výkr. 17.) Oči ve dvou řadách (dle výkr. 17.) sestavené. Bradavek přáda- 
274 039 | cích jen 2 páry. Olvory plícní na bříšku jsou čtyry, od čehož i pa- 
Ž Sh vouky člyrplícními (lelrapneumones) slovou. 
Téměř všickni druhové čeledi této žijí v horkých krajinách, a to hlavně na zá- 
padní polokouli. V Evropě nalézá se 7 druhů na břehách Středozemního moře. Jediný 
(Výkr. 18.) hryzel kaštanový (Atypus Sulseri, výkr. 18.) nachází 
se též v jižním Německu, a dost možná že i v Če= 
chách. Jest celý tmavohnědý, dosahuje délky 7 čárek 
a žije ve sklepích a jiných tmavých místech. 
Co nejpovědomější pavouky z této čeledi uvá- 
dím sklépkana (Mygale avicularia) a pavouka havíře 
(Cteniza). | První má délky 2“ a žije v střední Ame= 
rice. Skoro ve všech přírodopisech bývá sklípkan 
vyobrazen se svou stálou stafáží: pláčkem kolibrim. 
Povídá se o něm, že ptákům z čeledi medossavovitých 
vajíčka vypíjí, ano i samé ptáčky tyto v síť chycené 
vyssává. Jest vlastně mnoho druhů pod jmenem Mygale avicularia zahrnuto, o žá- 
dném však se neví, že by na svobodě jiné zvěře požíval nežli z třídy hmyzů a stonožek, 
neb menších druhů pavouků. V zajetí chován dá se i vařeným masem ssavčím, ptačím 
a rybím dlouho udržeti. 
Sklípkani nepředou sítí žádných. 
Pavouk Cteniza caemeniaria, v okolí města Montpellieru v jižní Francii žijící, jest 
pamětihodný svým důvtipně zřízeným obydlím. Vyhrabává si totiž kolmo do země díru 
rourovitou asi 7“ hlubokou a 5““ širokou, a vykládá ji uvnitř přízí. Okrouhlým poklopem, 
na spůsob padacího mostu nad děrou připevněným, ochraňuje se proti svým nepřátelům. 
Otvíráme-li nahoře, přidržuje se pavouk z vnitř kusadly pevně víčka, a když nám již 
odolati nemůže, sběhne rychle do tmavého kouta své roury.  Jistého stupně důmyslnosti 
tomuto poměrně tak nízko stojícímu zvířátku upříli nelze. 
Zbývá nám ještě promluvili o pavoucích tak zvané babí léto předoucích. Babiletáka, 
tohoto větroplavce podzimního, nestává již více co zvláštního druhu. Aranea obtextrix, 
jakž ho Gravenhorst nazval a pod kterýmž jmenem o babiletáku v těchto. listech již 
mluveno bylo, jest jmeno hromadné, množství pavouků z rozličných rodů i čeledí obsahující. 
Dosud chytil jsem pavouky procházku povětřím konající z čeledi zápředníků (rod Theri- 
dium Pachygnatha), běžníků (rod Xysticus) a slíďáků (rod Lycosa), ano jednou i mladého 
i 
