= 98 = 
křižáka tmavého (Epeira umbratica), což za zvláštnost uvádím, poněvadž z čeledi křižáků 
žádný babileták dosud znám nebyl. Jak se zhotovování létacích pavučin děje, jest v Živě 
v ročn. 4. na str. 373 věrně popsáno. 
Účelu této větroplavby dosud neznáme. Nejspíše jest to stěhování se pavouků 
z vlhka do sucha, čili z letních bytů do zimních, Podobný pud k stěhování vštípila příroda i 
čolkům (tritones). Babileláci jsou neomylní zvěstovatelé blížícího se bouřlivého podzimku. 
O poměru novorozených zvířat k matkám co do velikosti, 
a o vzrůstu jich v první době životní. 
Z přírodozpytných zápisků hospodáře Karla Lamůbla, professora na rolnickém ústavu v Libverdě. 
(Dokončení.) 
3. Z oboru plemenilby dobylka ovčího. 
Se žádným druhem zvířat hospodářských neobíralo se statkářstvo naše i vrstev- 
nictvo jeho v sousedních zemích, totiž na Moravě, v Slezsku a Sasku, s takovou důkla- 
dností, pilností a horlivostí, jako s ovcí, vděčným to zvířetem každou částí těla svého, 
od hlavy až do paty. A v žádném odvětví chovu zvířat hospodářských nedospěly vě- 
domosti praktické k takové dokonalosti a určitosli, jako v ovčáctví, jmenovitě u nás 
v Čechách a nadřečených zemích, kdežto Bavoři, Rakušané a ostatní vzdálenější od nás 
hospodářové střední Evropy daleko jsou za námi v pěslování ovcí a zkušenostech ov- 
čáckých. Tyto zkušenosti mohou se vlastně považovali za hlavní výskumy plemenitby 
zvířecí u nás, kdežto podobných dokonalých zkušeností 0 jiných druzích zvířat hospo- 
dářských u nás málokde se nalézá. Ze všech hospodářů jsou ovčáci největší milovníci 
zvířat svých, pozornost jejich a náklonnost k ošelřencům svým věru jest náramná, i na- 
leznou-li člověka užitečnému jejich povolání příznivého, tedy mu o každé ovci — a byť 
jich několik set v stádě měli — hromadu životopisných znamenitostí napovídají. Zkrátka, 
naše ovčáky, malé i velké, chudé i bohaté, uznati chvalno za nejpokročilejší plemenáře 
a skoumalelé živočišného života, přičinlivost pak a nevšední vědomosti jejich získaly 
vlasti naší velikého výdělku i znamenité cti doma i za hranicí, jmenovitě při poslední 
všeobecné hospodářské výstavě v Paříži roku 1855. 
Než ačkoliv proskoumány jsou životní poměry ovce velmi mnohostranně, i ačkoliv 
letopisů a hádek nesčíslně mnoho jest v tomto oboru, předce na rozluštění otázky naší 
o poměru matek ovčích k novorozeňátkám bezpečnou važbou nikdo nezpomenul a nikdo 
0 tom též ničeho posavad neuveřejnil. Ba velmi dokonalý mistr ovčácký, jehož vědomosti i 
snažení všechnu úctu zasluhují, nemálo se zarazil, když jsem v čas bahnění s váhou k němu 
přistoupil *) a chtěl jsem předevzíli važbu novorozených jehňat i matek a beranů. Po- 
chopil ostatně brzy úmysl můj, byl s ním i hned srozuměn a divil se jenom tomu, že 
to ještě nikdo u něho nežádal, ačkoliv to věc důležilá i užitečná jest. 
Než přistoupím k sestavení svých výpočtů, podám malý přehled všech odrůd ovcí 
evropských, odchylujících se vlnou i velikostí těla velmi od sebe. — Dle vlny rozvrhu- 
jeme veškeré ovce na dvě veliké třídy. První rozsáhlejší třída obsahuje ovce, jichž 
p“ 
-0 )) Bahnění v mluvě ovčácké slove doba porodu, dahnice jest rodící matka. 
