— 100 — 
Průměrné výpočty tyto spočívají nejenom na pouhých sedmi nadepsaných pádech, 
nýbrž na nesčíslných važbách, jež jsem od roku 1852 počínaje uslavičně zapisoval. 
Tohoto roku zavedl jsem toliž výborná plemena anglického vepřového dobytka u nás, 
i chtěje se dostati na dno pravdivé a neklamné přesvědčenosti, opakoval jsem při 
stejném krmení pokusy své s rozmanitými plemeny, abych porovnávající cestou dopídil 
se nejlepšího, Měl jsem též uherské, polské, saské a jiné plemenice a potomstvo. jich 
na zkoušebném slání, nejvíce však mi záleželo na domácích a na slavných anglických 
plemenách, jichž dokonalost se pak nezvralně tak osvědčila, že jsem od nich neupustil. 
Roku 1857 poslali jsme několik zvířat těchto na vrch dokonálosli (zrůstem, množstvím 
a dobrolou masa i tuku) dospělých k hospodářké výstavě do Vídně; a hle! naše exem= 
pláry, z plemeniva anglického odchované, obdržely první cenu celého mocnářství, ačkoliv 
byla silná v tom druhu konkurencí, jmenovitě s uherskýmí kmeny. Od roku 1852 až 
do dneška platí se nám za jedno odslávče, toliž podsvinče as šestinedělní, po 40 zl. 
stříbra, a plalí tuto pěknou cenu okolní sedláci, jenž po roce opět přicházejíce bez 
obalu vyznávají, že dobře koupili. Ovšem že mohou býli spokojeni, neboť z nadepsa= 
ného podsvinčete za rok vyroste jim při moudrém krmení kus o 300 i 400 librách, 
což není zde už nic neslýchaného. © Tenlo týden kupoval u nás jeden saský statkář 
několik kusů, a odvážeje je přes hranice dokládal, že sice u svých sousedů za polo- 
viční cenu, ba za třetinu dostal by odstávčala, že ale raději dvakrát tolik nám platí, 
poněvadž naše plemeno při slejném krmení rychleji roste. „Zabíjel jsem,“ pravil s usmí- 
vavou spokojeností, „minulý týden dva kusy vloni o masopustě od Vás koupené, a vá- 
žily dohromady 910 liber, pročež odjinad nic nechci nežli z Děčína.“ Saských 910 liber 
obnáší sice jenom 812 rakouských, ale zajisté bude každý hospodář spokojen, když mu 
za rok na jednom kuse 406 liber přibude. Z toho patrno, že průměrná tíže výpočty 
mými udaná není přepiata, ba velmi mírná, poněvadž platí o dobytku plemenném, který 
se nikdá nekrmí tak přílišně, jako dobytek žírný na krmníku stojící. Z toho dále pa- 
trno, že hospodárská intelligencí není hračkou, nýbrž užitečným kapitálem, jehož ho- 
dnota pevnější jest než cena kapitálů papírových, a jehož platnost i přes hranice dosa- 
huje, když jest důkladná a praktická. Tak jako každý strom lepšího a hojnějšího ovoce 
mi poskytne, když je sťépný a dobře zasazen byv pilně se okopává a vůbec ošetřuje, 
tak jest i se zvířaty hospodářskými, v nichž vlastně ještě větší ale nepoznané a nepo- 
užité kapitály vězí. Avšak dráha pokroku již se klestí a mnohý rozumný hospodář už 
jí používá, mnohý se připravuje a mnohého ještě probudíme ze spánku netečnosti. 
5. Z oboru drůbežniciví. 
Držení rozmanitých druhů drůbeže spočívá velmi často na zvláštních libůstkách, 
ba i na módě, jmenovitě co se barev, chocholů atd. týká; věc pak přestává býti pra- 
ktickou a přechází v hračku, S takovou jsem se při svém velkém zaměstnání obírati 
nemohl, a vůbec važbu kuřat uznati jsem musil dílem za nemožnou, dílem za marnou. 
Nemožnost záleží v tom, že několika plemenům nelze dáti zvláštních kurníků, poněvadž 
větším dílem po dvoře se živí; marnost pak v tom, že kuřata pocházející ze smíšení 
několika plemen rostou velmi nestejně vlivem povětří a jiných účinků. Ale rozhodnul 
jsem jinou otázku, co se kuřat a hlavního jich užitku, kladení vajec, týká, totiž : 
zdali je lépe drželi plemena menší nebo velká. Úlohu tuto provedl jsem takto. Sle- 
