— 112 — 
často zmrzá, jest křovina mírného ponebí. Roste sem tam v horách západního Něme- 
cka, Francouzska, Španěl a řeckého poloostrovu, též v Dánsku a v jižním Švédsku, 
v Rusku jen na Kavkaze. Jest to jedna z oněch rostlin, kterými se liší západní část 
střední Evropy od východní. Empetrum nigrum, nízká to křovina, v jižní a střední 
Evropě jen na nejvyšších horách (u nás v Šumavě a v Krkonoších), zřídka v nižším 
kraji, jako na př. v severozápadních Čechách rostoucí, vyskytuje se již v severním Ně- 
mecku v rašelinách rovin a jest, jako Salix Lapponum, v západním Rusku rozšířena od 
Laponska až ku Podolí. Ostatně roste v severní Skandinavii, v arktické a severní Rusi, 
v Sibiři a v horách Kavkaských. Ilex agnifolium, krásná křovina s lesklými, vždy ze- 
lenými listy, na kraji trnovitými jako u bodláků, pěstuje se u nás v sklenníkách a jest 
podobně jako Buxus významný strom západní Evropy. Ilex roste na jihu v horách, 
nejvíce v bukových lesích, velmi hojně ale ve Francouzsku a v Černém lese; řidší jest 
v Alpách východních, v Rakousku, v Bavořích a v Štýrsku, ve východní části střední 
Evropy schází, jen v severném Německu jest rozšířen po kraji moře v bukových. lesích 
od Holštýnska až do Pomořan. V Skandinavii jde v Norvéžsku až 60%, v Ruské říši 
našel se Ilex jen na Kavkaze. Severovýchodní hranice jeho mají tedy spád od 60% až 
ku 409. Ptačí z0b (Ligustrum vulgare), který jest významný keř pro nízké lesy 
středních Čech a v chladnějších krajinách již neroste, leda v zahradách, jest po celé 
střední Evropě rozšířen; právě divoký ale též jen na úklonech jižního Německa. V Skan- 
dinavii nachází se jen v nejjižnější části a v Ruské říši jen v Polsku, v jižním Rusku, 
u Chersonu, na dolejším Donu, na Krymě a v Kavkazu. V jižní Evropě jest všude 
rozšířen, také v nejteplejších krajinách, a jest tedy tato křovina u nás všude, kde se 
vyskytuje, znamení teplého ponebí. Vřes (Calluna vulgaris) jest velmi obyčejný na 
křemenité a písčité půdě v celé střední Evropě, zvláště na západu ve Francii severní a 
v Anglicku, kdež dosahuje znamenité výšky (as 2—3“), také po celé Skandinavii jest 
rozšířen, v Rusku ale jdou severní hranice jeho z Laponska přes Mezen a zemi Samo- 
jedů k Viatce. V horkých stepech jižního Ruska schází, taktéž na Kavkaze, a v Sibiři 
roste jen v hrajinách na úpatí Uralu. Vidíme, že tento druh do pravého kontinentálního 
klimatu nevchází a se vyhýbá zimě více než 12%. V severních Vlaších roste vřes v le- 
sích, na př. u Milána, u Terstu, pak též na vyšších horách středních Vlach, a nekvěte 
tam dříve nežli u nás; zdali se nachází také v rovinách jižních Vlach, není mi známo. 
Erica carnea, velmi krásná Ericea, která se u nás našla u Karlových Varů a „okolo 
Vyššího Brodu v jižních Čechách, rosle hlavně jen v Alpách (v Bavořích od 1400“ až 
7000" a sestupuje odtud do dolejších Rakous, do Moravy a do Porýnska. Též na 
Apenninách se nachází a sestupuje někdy do roviny. Severně od Čech schází, a také 
v.celé Ruské říši. Jiná rostlina toho druhu, Erica Tetralig, v rašelinách Anglie, sever- 
ního Francouzska, Belgie a Německa velmi rozšířená, nachází se též v Livonii a v Ku- 
ronii. V Sasích a v Slezsku se našla, ale ne v Čechách. Z familie Ericincí roste v Ru= 
sku mnoho křovin, zvláště Rhododendreae, dílem v krajinách arktických dílem -v horách 
Kavkazských a sibiřských. Patří sem nízké, mechům podobné Andromedy arklické, pak 
vonné Azaley sibiřšké (Osmothamnus) a krásná Rhododendra, z nichž kavkazské druhy 
Rhododendrum ponlicum a caucasicum se podobají himalajským druhům tohoto rodu a 
též u nás v sklenníkách se pěstují. Jen Rhododendron Chamaecistus a Azalea pro- 
cumbens rostou zároveň v Alpách střední Evropy a v Sibiři; Rhododendry rakouských 
