— 116 — 
Čáslav. jel Tou samou dobou vstoupil i s Václavem Bénném Seidlem, tehdáž v Suši- 
cích žijícím, dokonalým to botanikem, v literarní spojení. Během roku 1804 stal se 
znaménitý obrat v zevnějších okolnostech Opizových. Věnovalť se, byv již dříve v'letech 
1805 a 1806 na čas dílem při cís. král. dohližitelství bankalních důchodů, dílem při kraj- 
ském úřadě v Čáslavi zaměstnán, nyní výhradně odboru výkonnému a sice ve službě 
správy státních statků při cís. král. komorním vrchním úřadě v Pardubicích. Postavení 
toto poskytovalo mu hojné příležitosti ku zdokonalení se v oblíbené sobě botanice. A 
Opiz jí nedal minouti, Pardubické vůkolí za nedlouhý čas bylo proskoumáno. 
Výsledky toho záhy se ukazovaly. Dr. J. E. Pohlovi dosílal v rocích 1809 a 1812 
velmi podstatné příspěvky pro jeho Tentamen florae Bohemiae. Zároveň rozeslal tisknuté 
vyzvání všem přátelům hospodářské květeny, v němž navrhoval vydávání prodajného 
hospodářského herbáře v dekadách, jehožto expedicí roku 1810 vzal na se Pražský 
kněhkupec C. V. Enders. V témž roce byl Opiz na úřad svůj skutečně dosazen, a sloužil 
nyní dílem v Semíně, dílem v Pardubicích až do roku 1814 co úředník na Pardubickém 
panství. V tomto čase vzdělal se theoreticky a prakticky vždy důkladněji i v přírodni- 
ckém i v hospodářském ohledu, konečně nemohl více odolati pudu po lilerarní působnosti. 
V letech 1811—1813 vyšlo od něho přes 25 dílem kratších, dílem delších článků 
v Pražských časopisech Oekonomische Neuigkeiten a Hesperus, redigovaných od 0 
jichžto však podrobné vypočtení pro nedostatek místa nám není dovoleno. 
Horlivá a svědomitá služba, jakož i neobyčejné schopnosti jeho došly uznání , i 
byltě roku 1814 do Prahy přesazen co kancelářský při správě státních statků, roku pak 
4831 za cís. král. komorního lesního koncipistu povýšen. I nyní ještě, jakož byl již 
dříve přírodnické vzdělanosti své, a sice co pouhý samouk, pevný položil základ, ne- 
unavně pracoval na zdokonalení svém v tomto odboru vědy, bez ustání spěje k vytknu= 
tému sobě cíli. Odbyv zkoušky své z filosolického a hospodářsko-technického rostlinni- 
ctví, jakož i z vyšší vědy lesnické a z lesnického rostlinnictví před cís. král, hospodář- 
skou vlastenskou společností s vyznamenáním, navštěvoval na Pražském technickém ústavu 
přednášky o oryctognosii, nerostopisu a zeměznalství s velkým prospěchem, jelikož mu 
dřívějsí praktické vzdělání jeho nyní velmi vhod přicházelo. (Co se pak týče vzdělanosti 
jeho v jazycích, užíval české i německé řeči se stejnou zběhloslí, mimo to se znal 
v latině i ve frančině, 
Od roku 1814 vždy více a více rozšiřovala se literarní činnost jeho. Vždy hojněji 
a hojněji rozesílal všude vítané články své pro mnohé přírodnické i hospodářské časo- 
pisy. Počet jejich jest tak velký, že nám snad odpuštěno bude podrobné jich uvedení. 
Budiž tedy jen podotknuto, že, vyjma výše jmenované tři, články Opizovy malézti lze 
v nejméně ještě šestnácli časopisech. Za příklad nechať slouží Gautschova a Okenova 
Iris, Regensburger Flora, Libichův Forstmann a Jagdjournal, Behlenova Allgemeine 
Forstseitung, Weitenwebrovy Beitráge zur gesammien Natur- und Heilhoissenschaft, 
časopis gymnasialní Jíratos, později Lotos atd., všech všudy nejméně čtyry sta článků. 
Sám o sobě vydal pak Opiz roku 1816 Deutschlands kryptogamische Gewáchse nach 
ihren natůrlichen Standorten geordnet. Prag bei Scholl, knihu to zvláště ve fysio- 
kratickém ohledu velmi zajímavou. Roku 41848 položil základ k velkému dílu, totiž 
k botanické topografii české, na němžto pracoval až do konce života svého. Dílo to 
bohužel není dokončeno, zůstavena nám však velmi vzácná látka v rukopise. Bylo by. 
