— 117 — 
přáti, aby poznámky tyto dostaly se do rukou muži, jenž by jich vzhledem na botanický 
zeměpis jak náleží upotřebiti dovedl, jelikož se nižádnému z ostatních rosllinářů českých 
nedostávalo takové příležitosti k poznání rozličných stanovisk bylin, jako právě Opizovi, 
zvláště již podotčeným, od něho založeným ústavem pro vyměňování bylin, jakož i ne= 
sčíslnými výlety, jež Opiz osobně buď sám, buď ve společnosti činíval, 
Zároveň vycházela od něho Flora cryptogamica Bohemiae sicca v osmi sešitcích 
po 25 druzích, Již roku 1817 rozeslal všem příznivcům a podporovatelům vědy v Če- 
chách návrh, jak by se založiti mohla společná sbírka pro české, zvláště pak Pražské 
rosllináře, zároveň i s dostatečným nadáním. Nyní pak, dne 26. června 1819, pobídl 
všecky přírodozpytce k založení všeobecného ústavu pro vyměňování bylin, semen i 
hmyzů. Tím položil základ novému daleko sáhajícímu ústavu nejen pro Rakousko, nýbrž 
pro celé Německo, ba pro celou Evropu. V Okenově Iris vyšlo sice polemické poje- 
dnání proti návrhu tomuto, Opiz ale z půlky té vítězně vyšel, a že vílězství jeho na 
pravdivých důvodech spočívalo, dokázalo brzké povstání podobných ústavů ve Vídni, 
v Londýně, v Paříži, v Severní Americe a j. 
Nemalých zásluh o uskutečnění návrhu Opizova v Čechách získalo si tehdáž, vyjma 
Opize samého, ještě několik ctitelů rostlinnictví v Praze, jmenovitě hrabě Berchtold, 
Jos. Malý, V. Mann, Kostelecký, A. z Eisensteinů, Fr. Moschner a j. v., mužové to, 
zmichž později nejeden dobrého jmena ve vědě si dobyl. Ústav tento řídil Opiz plných 
40 let s neunavnou vytrvalostí, nešelře nižádných obětí, ani peněžitých. Vybývající sobě 
čas ouplně věnoval literarní činnosti, Čelná pojednání o českých rostlinách a rostli- 
- mářích, dodatky k Preslově Flora Čechica, seznam českých rostlinářů atd. ve Flora 
oder botanische Zeitung v Řezně v letech 1821, 1822, 1824 atd. patří do této doby. 
Roku 1823 daroval Opiz důkladné rukopisy otce svého Českému Museu, začež čin- 
ným oudem jeho jmenován jest. Vydal v době té samostatnou knihu: Bókmens phanero- 
gamische und cryptogamische Gewáchse, načež následovalo jiných dvé: Ečn Leitfaden 
zur Bestimmung der Pelargonien, výtah to z de Candollova Prodromus se 369 druhy, 
-pak dodatek k dílu Tob. Seilse Rosen nach ihren Frůchlen v Praze u Endersa. 
„ © Zároveň účastnil se ve mnohých znamenilých rostlinopisných dílech a monografiích, 
dílem v Čechách, dílem v cizině vycházejících, jako byly na př. Flora čechica, Reli- 
guiae Haenkeanae, Mertensova a Kochova Flora Deutschlands, Ortmannova Flora Carls- 
bads, Reichenbachův Aconitum, Ponliklova a Sommerova Topographie von Bůhmen atd, 
4 „Jedním však z nejdůkladněji, a nejsvědomitěji pracovaných děl Opizových jest a 
zůstane, Nomenclator botanicus, jejž nám zůstavil v rukopise. První počátky díla tohoto 
padají v dobu mezi lety 1820—1830.  Jestiť to všeobecné repertorium botaniky a syno- 
nymiky její, jež však dokončiti nebylo mu popřáno. © Sebrání ale takovéto náramné 
látky ku pokračování v díle tomto zůslává vždy velikou zásluhou Opizovou. Již roku 1834 
byl sobě Opiz, jak sám udává, k tomu cíli učinil výlahy z nejméně čtyr set větších, 
menších děl, a v lé samé ohromné činnosti vytrval až ma konec života svého, Zá- 
roveň s límlo dílem již tehdáž k tisku připravoval dílo podobné, jež nazval Nomen- 
clator entomologicus. 
o Mezi tím účastnil se Opiz s úžasnou pilností svou ještě ve spise Oekonomisch- 
technische Flora Báhmens, vydávaném od hraběte Berchtolda spolu s Václavem Benno- 
nem, Seidlem, Fr. Fieberem a j., díle to, jakž jsme se hned při počátcích podniknutí 
