— 139 — 
a kdyby konečně ukazoval teploměr Delisleův 409% dle obyčejného rozdělení základní 
odlehlosti (tedy dle rozdělení Delisleova 150 —409 — 1109), tu by dle d) 
40* D. = $%. 40 = 4 = A? R = 3 40 = 2639 C.= $. 40 4. 32—= 809 F. 
Takovým spůsobem se porovnávají teploměry rtuťové, ku porovnání téploměru rtu- 
ťového s lihovým jsou zvláštní tabulky. 
Pravilo se prvé, že rourky k teploměrům spůsobilé musí míti veskrz tentýž průměr; 
co zvláštnost zde uvádíme, že Gay-Lussac sestrojoval teploměry z rourék neslejného prů- 
měru, za kterouž příčinou nebyly jednotlivé stupně stejně veliké, a jelikož takové sestro- 
jování nemálo trpělivosti a všelikého nesnadného vypočílání požaduje, nenalezl Gay-Lussac 
následovníků. Také prvé praveno, že lihový teploměr pro zvláštní jen případy se sestro- 
juje, z nichž ten uvádíme, že pomocí teploměru rtuťového a liho- Obr. 6. 
vého možná poznati největší a nejmenší teplotu vzduchu určitého z i 
času; teploměr takový nazýváme čeplokrájný. Obrazec 6. před- osm | 
stavuje takový teploměr teplokrajný od Ruťherforda, sestávající ze 
dvou vodorovně položených teploměrů a; b; a jest teploměr rtuťový, d lihový; v obou 
se nalezají malé válečky o 0“, z nichž o v teploměru rtuťovém jest železný neb ocelový 
a na povrch rtutě přiléhá, tak že, rozpíná-li se rtuť následkem tepla, váleček o před 
sebou postrkuje, a stahuje-li se následkem tepla zmírněného, váleček ležeti nechá, čímž 
se největší teplota v jistém čase pozná. Váleček o“ v teploměru lihovém jest skleněný, 
v lih pohroužený ; stahuje-li se (houstne-li) lih následkem zimy, béře váleček 0“ s sebou, 
rozpíná-li se však, nechá váleček ležeti a pohybuje se kolem něho dále, z čehož tedy 
snadno nejmenší teplotu v jistém čase poznati lze. Kdyby tudíž takový dvojteploměr 
pozoroval někdo na př. ráno při teplotě vzduchu 5% a za den by teplota vzrostla 
k 18. stupni, tu by se váleček v rtuťfovém teploměru nalézal u 48. stupně a váleček 
v lihovém u 5. stupně; kdyby však v noci klesla teplota na stupeň nullový, tu by se 
váleček skleněný (třeba později teplota zrůstala) u stupně O nalézal, a váleček ocelový 
u 18., z čeho patrno, že nejmenší teplota téhož dne a noci byla 09 a nejvyšší 180. 
Chtěli-li bychom druhý den opět nejnižší a nejvyšší teplotu věděti, musili bychom válečky 
opět na patřičná místa přivésli. 
"Tímto dvojteploměrem by se velmi snadno dala vypátrati teplota nejvyšší a nejnižší 
v prostorách podzemních, v arteských studních atd., kdyby jen nebyl takové roz= Obr. % 
sáhlosti a byl přenesnější, za kterouž příčinou se u vyskoumání teploty podzemní 
neužívá, nýbrž jiný k účeli tomu mnohem přiležitější, sestrojený Magnusem a 
Saussurem. Tento jest právě tak sestrojen, jako obyčejný teploměr rtuťový, 
jen že jest celý naplněn rtůtí a hořejší koneč v tenkou rourku (obr. 7.) se 
končí, která v skleněnou, vzduchu prostou nádobku a vtavena jest, v níž se 
obyčejně něco rtuti nalézá. Má-li se teplota místa podzemního určili, dá se 
tam tento teploměr, načež následkem zvýšené teploty něco rtuti rourkou do 
nádoby vystoupí. Vynese-li se pak na povrch země, postaví se s jiným oby- 
čejným teploměrem do vody, která se tak dlouho hřeje, až v nadzmíněném 
teploměru rtuť do nádobky vybíhati počne, což se jen při též teplotě, jakou 
vedle stojící teploměr udává, též pod zemí státi mohlo; tak se vypátrá nejvyšší teplota 
onoho podzemního místa. Má-li se tímto teploměrem teplota jiného místa podzemního 
