— 149 — 
konec mají. Vápenec těchto vrstev dává výbornou maltu pro 
stavby jak na suchu tak i ve vodě. 
Hlubočepské vrstvy jsou nejvyšší v českém silurském útvaru, 
Skládají se z břidlic podobných k Zahořanským břidlicem, a sice 
ve dvou pásmech. Zpodní obsahuje břidlice měkké, malými šrou- 
bovými skořápkami (Tentakulity) naplněné, svrchní obsahuje bři- 
dlice křemité se sporými olisky mořských chaluh (Fukoidů), Tam, 
kde bezprostředně na Branickém vápenci leží, jsou do Hlubočep- 
ských břidlic též vtroušené vápenné koule, které ponenáhlu mizí, 
až se docela vylralí. 
Břidlice tylo nepokrývají vápennou vysočinu nepřetrženě, 
nýbrž jsou v podélné pruhy rozděleny, kteréž vyplňují hlubší 
místa. Není pochybnosti, že před časy souvisely, a že teprva 
později dílem spláknuty, dílem rozličnými převraty zlámány byly. 
Dva takové pruhy jdou podle údolí Sv. Prokopského od Hlubočep 
až k Ořechu, několik menších pruhů vyskytuje se v údolí Rado- 
tínského potoka, mezi Chejnicemi a Chotčem; dva jiné delší a 
širší pruhy jdou mezi Vysokým Újezdem přes Lužec, Bubovice, 
Hostín až pod Lištici naproti Telínu, pak od Třebotova přes Roblín, 
Mořiny až k Srbsku; též v údolí Berounky a v roklích mezi To- 
bolkou a Srbskem jest několik menších pruhů. 
Uložení všech těchto vrslev, jakož i vzájemný poměr mezi 
zpodním a svrchním oddělením silurského úlvaru poznáme nejlépe 
z průřezu, vedeného od Chyňavy přes Loděnice, Bubovice, Mořiny, 
Třebaň až k Mníšku (obr. 2.). 
Na tomto průřezu, který dle svého velmi malého měřítka 
(1“— 20009, výška k délce — 4:1) jen všeobecný nástin vrstevní 
budovy naznačiti může, viděli jest zjevně rozdíl mezi svrchním a 
zpodním oddělením silurským, jakož i hlavní pohyby vrstev vápen- 
ných. Vidíme, jak záhyby vrstev u Bubovic a Mořiny jsou napl- 
něny zbytkem Hlubočepských břidlic, pozorujeme u Mořinek opa- 
kování Liteňských vrstev, a konečně na obou stranách vyvýšené 
vrstvy Brdské, Komárovské a Krušnohorské, spočívající na Pří- 
bramských. 
Průřez tento dává nám také příležitost promluvili o skalním 
útvaru, posud málo povšimnutým. Jest to čedič (Basalt), kterýž 
na dvou místech svrchní oddíl silurský proráží, a sice vrstvy Li- 
teňské (graptolithové břidlice a zelenokámen). Jedno z těch míst 
jest blíže temene Lištice na cestě od Sv. Ivana do Berouna, 
druhé (v průřezu představené) blíže Loděnic, nedaleko cesty do 
- Bubovie. 
Čedič ten, bohatý na olivinová zrnka, zaujímá jen malou pro- 
storu, totiž jen vrcholy dvou vrchů, a jest největším dílem drnem 
a roštím pokryt, 
a 
= 
A 
© 
vrstvy Zahořanské, 
vrstvy Hlubočepské 
d* 
ti 
Pel 
vrstvy Vinické 
vrstvy Branické, 
ds — 
, 
d* = vrstvy Brdské 
vrstvy Koněpruské, G 
z 
Aa 
> 
© a 
=) Ed 
= 3M 
= ča 
a 38 
= m 
fa E 
a) 
AB 
ss 
„= 
s II 
"5 
S 
o- 
© 
Pí 
Loděnice 
„di — vraty 
B = vrstvy Příbramské. 
vrstvy Kralodvorské a Kosovs 
Chyňava 
6 — 
