— 1455 — 
(guincuncialis), Jenom tehdy, když čtyrlupenný jest, skládává se kalich 2 dvou se kři- 
žujících, dvoulistých přeslenů. (Co jest pravidlem kalicha, to při koruně jest pouhou 
výminkou, neboť spiralní postavení jejích lístků jen tehdy se jeví, když jich veliký počet 
bývá, jako při vodní bílé lilii (leknínu), kaktusech, již jmenovaném Calycanthu, avšak 
čtyrčlenné i 5—3členné koruny téměř bezvýminečně pojednou v přeslenech povstávají. 
Viděli. jest z této protivné povahy těchto dvou květních obalů, kterak se kalich více 
rovná obyčejným lupenům, a listenům, jej předcházejícím a také spiralním, kdežto v ko- 
runě všecky částky se stahují a směslnávají do kruhu. Paměti hodna a s tím, co pře- 
desláno, shodná je ta okolnost, že některá okvětí, ze 2 trojčlenných kruhů se skládající, 
klerá pro stejnou podobu a podstatu obou kruhů za jednoduchá považujeme, na př. na 
mnohých monokotyledonech, chřestech, a j.„ nebo na šťovíku (Rumex), vnější kruh svůj 
ve spiráli, vnitřní v přeslenu vyvinují. 
Jako lístky korunní objevují se také prašníky v celku řidčeji v posloupné spiráli, 
nežli v přeslenech, nejvíce jen, když jsou v počtu neurčitě množitém, fako při magno- 
liích a pryskyřnících. © Jestliže pak také lupeny korunní spirálně vystupují, různí se pak 
úhel jejich vzdálenosti obyčejně od úhlů tyčinek; příklad jest čemeřice smrdutá (Helle- 
borus foelidus), kdežto se našlo, že listy korunní, zde medníky zvané, dle zlomku +; 
seřaděny jsou, kdežto tyčinek 24 na 8 obvodů přichází. Obyčejně však vyvinují se 
tyčinky v přeslenech, v každém přeslenu vždy současně a vnější přeslen vždy před 
vnitřním dle vůbec platného pravidla. S ohledem na obaly kvělní panuje namnoze ta- 
ková pravidelnost ve květech, že se první kruh tyčinek s předcházejícím přeslenem neb 
kruhovitou spirálí buď koruny buď okvětí střídá, a podobně každý kruh tyčinek s před- 
cházejícím kruhem, jestliže jich více se utvořuje. Ovšem tedy obsahuje každý přeslen 
tyčinek i koruny stejný počet lístků. Ješto pak kruh koruny s kruhem neb kruhovitou 
spiralí kalicha léž se střídá, stojí prašníky prvního přeslenu zrovna nad lístky kalicho-— 
vými, a tedy vládne v květech obyčejně zákon 1/2.n. Dle druhého, méně obecného 
pravidla stojí ale prašníky prvního kruhu zrovna nad lístky koruny neb okvětí předchá- 
zejícího, a teprva druhý kruh s nimi se střídá, Příkladové jsou: Trandescantia, Euphorbia, 
Chenopodeae, Hypericum; Tilia, Malvy, Lasiopetalum, Rhamneae. Jsouť ale tři okol- 
nosli, kteréž původní pravidelnost v tvořícím se květu někdy zahaliti mohou, a sice, 
nezřídké zdvojení prašníku původně jednoho, naopak zase splynutí původních: dvou tyčinek 
v jednu, zatřelí pak rozložení jedné tyčinky v celou kůpu. 
„4 Zdvojí-li se všecky tyčinky jednoho přeslenu, neruší se tím vlastně pravidelné ; 
postavení, ale pravidelnost jeho stává se jinakou. V květu líčidla (Phytolacca decandra); 
zniká zpočátku 5 hrbolků, s pělilupenným okvětím se střídajících, ale v krátkém čase 
zdá se každý hrbolek dělit rýhou k středu kvělovému směřující ve dvé, tak že potom 
na místě jedné dvě tyčinky blíže sebe sedí. Velmi zřejmě zdvojují se také prašníky 
známé naší pižmovky (Adoxa, viz obr. 2.), kdež v konečném květu čtyry prašníky v osm 
se promění. Jestliže ale toliko některé začátky prašníků se zdvojí, trpí tím pravidelnost 
ujmu, přecházejíc buď v pouhou souměrnost, buď v úplnou nepravidelnost.  Microtea 
z řádu lebedovitých (Chenopodeae) mívá 5, 6, 7 neb 8 tyčinek, ačkoli původně 5, jako 
listů, okvětních, vypučí. Zdvojení tyčinek bývá tedy často příčinou; že v některých 
květech, počet tyčinek proměnlivý jest na ujmu bezpečnosti systému Linnéova. V květu. 
planých kaštanů (Pavia) pochází proměnlivost také -z jiné příčiny, proto že totiž k prvol=; 
