— 158 — 
ještě nápadnější. Jako totiž složené listy některé na konci nenosí lístek, nýbrž přetvo- 
řenou úponku (na př. vikve), tak i nejhořejší bradavka ve svazku tyčinkovém americké 
lípy přeměňuje se v plátek jakýsi, a u Cajophory v podoby ještě obzvláštnější vyrůstá, 
Myrta má podobně složité tyčinky, avšak bradavky každého svazku vznikají tu od ze- 
vnitřka do vnitř chodem opáčným. Zvláštním spůsobem tvoří se složité tyčinky malvovité 
Pavonie: na prvním hrbolku vypučí dvě bradavky vedle sebe, jakoby se hrbol podvojiti 
chtěl, avšak větší bradavka rozdělí se příčmo ve větší hořejší a menší dolejší hrbolek, 
onen větší a pak menší prvotní bradavka opět ve dví se jako překrojí, čímž svazek 5 
tyčinek naznačen jest, V samčím květu skočce (Ricinus) vypučí několik kruhů složitých 
tyčinek pravidelně zdola nahoru, až celé klenuté lůžko pokryjí: každý hrbolek se opě- 
tovaně zprvu ve 2, pak ve 4 bradavky rozdělí, až z něho povstane svazek mnohých tyčinek. 
O postavení plodolístků nelze mnoho všeobecného povědíti. Vůbec počet jejich 
bývá často menší než počet předcházejících tyčinek i květních obalů, aneb byl-li i ten 
dosti skrovný, aspoň ne větší. Proto také namnoze v jediném přeslenu se vyvinují, a 
jsou-li v stejném počtu co předcházející kruh tyčinek, jako u balsaminek, čapích nosů, 
Celastrů, tedy se s nimi pravidelně střídají. Častěji ve květech pětičlených vyvinují se 
toliko 3 plodolisty, a pak bývají tak postaveny, že nad 3 prvními kališními lístky stojí, 
u cvikly (Beta), Begonie, rdesna (Polygonum); velmi zhusta pouze 2 plodolisty, na př. 
u okoličnatých, pyskatých, tlamatých, spoluložných rostlin; anobrž jenom jeden, na př. 
ve květu luštinatých, kopřiv. Velmi zřídka záleží kruh plodolistů ze většího počtu nežli 
předcházející kruhy, na př. u mnohých malvovitých (Malope, Kitaibelia). Tam se totiž 
objeví uvnitř květu 5 do pětihranu postavených hřbetů, na jejichž vnějším kraji četné 
plodolisty vypučí, a sice se to děje tak jako u složitých tyčinek citronu: nejprvé vypučí 
bradavka uprostřed onoho hřbetu, po jejích stranách dvě jiné atd., až celý kraj pětihranu 
plodolístky obemknut jest. Ze mnohých plodolístků, ač nikoli na spůsob složitých tyčinek, 
nýbrž současně v kruhu povstalých, skládá se také plod máku, leknínů, žabníků (Alisma). 
Nejvzácnější příklad plodolistů ve dvou přeslenech, vnějším a vnitřním, postavených po- 
skytuje malý rod Punica (granátové jablko), jejíž zajímavý plod později ještě seznáme. 
Kdykoli ale veliký počet prostých plůdků na lůžku vyniká, bývají plodolisty ve spiráli 
(tak jako mnohdy tyčinky) postaveny, a sice u mnohých rostlin z řádu pryskyřníkovi- 
tých a růžovitých. 
Rozmanité postavení a počty květních lístků stanovují zvláštní souměrnost každého 
květu; avšak jest ještě jiná věc, od které souměrnost závisí. Květ totiž vyvinut jest 
do tolika stran, kolik květních částí v kruhách okvětních se náchází; jestliže pak všecky 
strany stejnou měrou rostou; bývá květ úplně souměrný čili pravidělný; pakli ale ně- 
která strana vzrůstem svých lístků převládá, činí květ jenom dvoustranně souměrný. Povaha 
pouze souměrná ukazuje se mnohdykráte již na počátku, ješto hned zprvu korunní lístky; 
tyčinky, plodolisty na některé straně převahují, na př. veleznačně ve květu resetky: tu 
hned zprvu jest jedna strana lůžka výše vyklenula, zároveň pučí tam nejprvnější korunní 
lístky, tyčinky i plodolisty, po nich částky pobočné, a naposledy částky na straně lůžka 
snížené. Tak jest neúplnou souměrností i pořádek ve vyvinování tím porušen, jednotlivé 
kruhy nevyvinují se již současně. I ve vyvinutějším květu značí se tato souměrnost 
nestejnou velikostí k sobě, náležejících dílů (viz obr. 2 a 6). Sem také náleží řád Ledvi- 
novníkovitých (Anacardieae), v rodu Mangifera vznikají už prašníky ponenáhlu, z nichž 
