— 161 — 
špička růsti, boky ji přerostou, pak na zpodu vypučí přívěsek, a posléze vyroste nej- 
dolejší částka, totiž nehet lístkový. Zeela tak povstávají přívěsky v koruně Borragineí, 
jenom že je lam srostlolupenná roura korunní povznáší,  Žlázkovité přívěsky mezi cípy 
okvětí pryšcového vyrůstají leprva, až když všecky květní části dávno založeny jsou, 
nejprvé co přímé bradavky (obr. 4.), ponenáhlu odlučují se také bočními kraji a krajem 
dolejším od okvětí, a jen vzadu s ním pak souvisí. 
„ „Korunní lístky resedy zná každý, a ví; že jsou ve mnoho: třísní rozeklané. Spůsob 
jejich vyvinování učí, že jsou vlastně lístky složité, jako lupeny luštinatých, ješto po 
stranách prvního počátku vypučí dva jiné výrostky a tak dále s hora dolů, jako i tyčinky 
citronu a jiných (obr. 7). 
Ne vždy zachovávají všecky lístky jednoho kruhu stejnou podobu a velikost; pozděj- 
ším převahujícím vzrůstem některého neb některých lístků slávají se pak kruhy nepra- 
videlné, na př. dvoupyské koruny Labiat, Serophularineí, pak koruny straček, oměje a j. 
+1 Musím zde ještě na jednu okolnost, totiž na poměrnou rychlost vzrůstu rozličných 
kruhů okvětních, členáře svého pozorna učinit. Lístky: kališní obyčejně rostou dosti 
rychle chodem. stejnoměrným, a tím zachovávají vždy stejnou poměrnou velikost k ostat- 
ním dílcům květním, ne tak všecky kruhy korunné. Někdy původní okrouhlá bradavka 
(lístek korunní), málo povyrostlá, ulkví v tomto stavu,  zůstávajíc velikostí daleko za 
tyčinkami, kalichem a pestíky. Nedlouho pak před rozvitím poupěte přemrští náhle svůj 
vzrůst, až dohoní co zanedbala, a pak tyčinky i pestík zahaluje. Příklad si vezměme 
na „bc karafiatovitých, na př. Malachium. 
» Každý pravý kalich a pravá koruna vyvinují se jakožto samostatné kruhy jeděh 
po kn, oba před tyčinkami. Majíce toto pravidlo na zřeteli, můžeme neomylně po- 
znali, kde jiné části kvělové kruh okvětní, na př. korunu, toliko přetvařují. V tomto 
smyslu nepravou korunou zdobí se květy bylin ledných, lednáček dle Presla (Mesem- 
bryanthemum) proto zvaných, že celé jako ledovými rampoušky porostlé jsou. Ony 
mají složité tyčinky, a sice pět svazků ; nejvněšnější tyčinky v každém svazku, naposled 
povstalé, nevylvořují se ale pravidelně, nýbrž vyrůstají v podobě čárkovitého plátku“ Rod 
Gnidia z řádu Thymeleae má také jen klamnou korunu, neboť plátky vznikají teprva 
-po vyvinutí tyčinek i pestíku; a musí se -tedy za přívěsky lůžka považovati (viz o terči). 
na; 1 b) O vyyinování se tyčinek, 
4 Podoba každé počáteční tyčinky jest kulatá bradavka; v krátkém čase dostává 
obyčejně na hořéjším konci mělký, ale později vždy hlubší výkrojek, a na straně k pe- 
- stíku neb, od něho obráceně značí se vždy zřejměji podélný žlábek, jelikož pravá i'lévá 
polovice dalším vzrostem silněji naduří (obr. 2, 4). Tento první základ prašníku zůstane 
někdy přisedlý na lůžku, aniž se nitka utvoří, na př. u kopylníka (Asarum), podražce 
(Aristolochia), nejčastěji alé vyrůstá pod ním stopkovitá část, totiž nitka, a sice jakožto 
část nejdolejší naposledy. Zatím co se toto děje se zevnilřní podobou tyčinky, vyvinuje 
se- také vnitřek prašníkový znamenitým spůsobem; v každé jeho. polovici odznačí se 
totiž dva svazky buněk, mezi nimiž, vrstvy neproměněných buněk co přehrádka zbudou, 
zvláštním vyvinováním. Neboť v každé buňce tohoto celým. prašníkem se táhnoucího 
pásma utvoří se čtyry nové buňky, ale postup. tvoření buněk jde dále, a v každé z no“ 
vých buněk vzniká opět buňka, kterážlo jest'zrnkem pylovým. Tím tedy obsahuje každý 
1 
