— 162 — 
vyvinutý „prašník čtyry pásma pylových zrnek; poudvou v každé půli prašníkové sblížená. 
Velmi zřídka (u Canny) chová prašník jen dva svazky pylové, rovnaje se půli prašní- 
kové; Pylová zrnka ležívají naposledy namnoze volně: vedle sebe, když matečné sA 
buňky byly stráveny, a potom vé čtyrech pouzdrech uzavřeny. jsou. 
Jak jsem zde vyvinování tyčinky vnitř i zevnitř naznačil, takový jest spůsob a/e» 
platný ; všeliké rozmanitosti formy, nestejnosti ve vývinu, rozličné přívěsky jsou výsledek 
dalšího jednostranného vzrůstu některých částí jejích. Šalvěj má dva vyvinuté prašníky 
obr 8 zprvu zcela pravidelné, až později ona částka buněk mezi 
oběma půlema: jejich (tak zvané spojidlo) silněji do šířky 
se vyvinuje, tak že se oba prašní váčky od sebe vzdalují 
(obr. 8.); k tomu přichází ještě ta nepravidelnost, že jeden 
vak brzy růsti přestane a tak zakrní, kdežto druhá půle 
značně. vyspívá. U čistce (Stachys) šíří se pak spojidlo 
v.dolejší částce, tak že vaky prašní na špici se dotékají, 
dole rozcházejí. Vyvinuje-li se spojidlo silněji na straně 
vnitřní, tedy stojí vaky na vnější straně blíže sebe, u dři- 
štálů ; pak=li: ale na vnější, tedy hledí prašní vaky do vnitř, 
u pryskyřníků.“ Velmi nepravidelně, hadovitě zprohýbané 
vaky prašníkové, mnohých dyní nepocházejí též od ničeho 
jiného, nežli od nestejného vzrostu spojidla. V květu violky vonné nedělí se celý prašník 
ve dva vaky, nýbrž nad nimi zbývá ještě část, kteráž pak jako přívěsek nějaký ještě 
dále vzrůstá; a ve violce altajské vyrůstá později nazad z dolejšího dílu spojidla dvou 
tyčinek jakási malá ostružka. Také; výrostky na pytlíčkách, chlupy, ostružky, růžky (ú 
erik); povstávají později. Nejpodivnější jsou. výrostky Asclepiadeí, pročež se. při nich 
déle -zastavíme (obr. 22.). Tyto rostliny mají pět prašníků, kteréž brzy, jako u violky, 
v hořejší, plátkovitou částku; a v dolejší, pouzdra obsahující část se rozdělí; pod praš- 
ními vaky na vnější straně vyrůstá pak příčný výklenek, jenž mezi sebou a prašníkem 
nechává jamku, a tak pozvolna se tu objeví kalíšek, z jehož dutiny vyrůstá bradavka, 
posléze; v růžek se prodlužující. Prašníky Aselepiadeí přirůstají konečně na vnitřní 
straně k nemírné pětihranné blizně což jest velmi řídký příklad skutečného přirůstání 
dílů zpočátku zcela od sebe neodvislých. Vyvinuje-li se nitka pod prašníkem, přechází 
v první době vždy nepřetržitě vézpod prašníku, často ale vyvinuje se každý vak 
pro sebe přímo dolů, a tím se zdá, jakoby nitka v prostřed prašníku se vtékala: (prašník 
střelovitý); aneb se vyvinují oba vaky pohromadě koncem dolů, od nitky se oddělujíce; 
a takto „lístek štítkovitý představujíce. Také na nitce vyrůstají někdy přívěsky, na př. 
Zygophyllum, Cuscuta ; i postranní výrostky vedle nitky, palistům se rovnající, u česneků 
(viz -Liliovité; Živa r. 1856 str. 250, obr. 24), laskavcovitých (Amarantaceae) a j. rostlin: 
Jestliže se nitka ve dví článkuje, jako u pryšců, článkuje se teprv, až potř 
jisté délky dosáhla (obr. 4.). H 
Už nahoře jsem uvedl řídký příklad na dýni, kdežto dva prašníky sina srů“ 
stajíj a ukázal, jakým spůsobem se to děje. Prašníky Složnokvětných (Composit), jsouce 
z počátku zcela prosté; teprv před rozvitím k sobě přirůstají, což si tak představiti dlužno; 
že vzájemným třením ná těch místech, kde se dotýkají, pokožka se zhubí, a dotýkajíce 
se obnažené buňky se. spojí“ Mnohem častěji však srůstají nitky buď všecky, (buď 
'Salvia pratensis, šalvěj. 
Jak se vyvinuje tyčinka. 
